Справа№464/3001/26 
пр.№ 3/464/1213/26 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2026         м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кекіша П.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, 

у с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 24 квітня 2026 року о 05:55 год, м. Львів, вул. Зубрівська, 1а, будучи власником автомобіля марки «AUDI Q7» номерний знак НОМЕР_2 передав керування транспортного засобу особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, підтвердженого оглядом на місці зупинки, чим порушив п.2.9г Правил дорожнього руху.
Під час розгляду справи  ОСОБА_1 надав пояснення, що 24 квітня близько 06 год був пасажиром належного йому автомобіля «AUDI Q7» номерний знак НОМЕР_2 , сидів на задньому сидінні пасажира, оскільки попередньо вживав алкогольні напої та не міг керувати Т3. Водієм у цей час був його візуально знайомий на ім`я ОСОБА_2 , який запевнив що неодноразово керував легковими автомобілями та що є повністю тверезим. Візуально по ньому жодних ознак алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння не побачив.
Захисник просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріли справи, суддя дійшла наступного висновку.
У ст.280 КУпАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
У постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17 сформульовано правовий висновок про те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
За ч.1 ст.130 КУАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані, що закріплено у п.2.9г ПДР України. 
Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, така стверджується зібраними по справі належними та допустимими доказами відповідно до ст.251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 648544 від 24 квітня 2026 року, що за формою та змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення. Викладені у протоколі обставини підтвердив у суді інспектор УПП у Львівській області Олійник Б.Б., яким складався цей протокол з урахуванням реальних обставин на місці події та отриманих доказів; дослідженим під час розгляду справи відеозаписом з місця події, що мала місце 24 квітня 2026 року, під час чого складався відповідний протокол, де відображено зупинку патрульною поліцією автомобіля AUDI Q7» номерний знак НОМЕР_2 , складання на водія ОСОБА_3 протоколу за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння за результатами огляду на місці події за допомогою технічного засобу – алкотестера Драгер із показником 0,24 проміле. У цей час власник автомобіля ОСОБА_1 знаходився в автомобілі та підтверджував факт передачі такого ОСОБА_3 ; рапортом інспектора поліції із викладенням хронології події 24 квітня 2026 року; постановою Сихівського районного суду м.Львова від 04 червня 2026 року у справі № 464/3004/26, яка набрала законної сили та якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУАП. Цією постановою встановлено, що ОСОБА_3 24 квітня 2026 року о 05:55 год. на вул. Зубрівська, 1, у м. Львові керував автомобілем марки «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» Результат тесту 2253 становив 0,24 проміле.
Згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За результатом приладу алкотестера Драгер ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,24 проміле, а постановою суду безумовно встановлено факт керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. 
Посилання ОСОБА_1 , як власника транспортного засобу, на те, що на момент передачі ОСОБА_3 керування транспортним засобом у такого не було видимих ознак стану алкогольного сп`яніння, не звільняє від обов`язку пересвідчитись та впевнитись у тому, що така особа не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та не є достатньою підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності. При передачі керування транспортним засобом ОСОБА_4 мав безумовно переконатися, що стан водія дозволяє йому керувати транспортним засобом та, що такий має посвідчення водія відповідної категорії, оскільки від цього залежить безпека учасників дорожнього руху. 
Суддя акцентує увагу, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, а також ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Отже доводи сторони захисту не знайшли свого доказового підтвердження під час судового розгляду, і суддя їх розцінює як спосіб захисту – уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. 
Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні. 
Згідно із санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Указане стягнення є безальтернативним, а ч.2 ст.33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З огляду на наведене, на ОСОБА_1  слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Окрім цього у відповідності до ст.40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути 665,60 гривень судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст.221, 251, 252, 283, 284 КУпАП, 

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 665,60 гривень судового збору.
Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв. обл./Львів. обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA 268999980313040149000013001, код класифікації доходів бюджету: 21081300 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, код ЄДРПОУ 38008294), протокол серії ЕПР1 № 648544.
Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код отримувача код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, код ЄДРПОУ 26255795).
Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя   Галина ШАШУРІНА