КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
02 липня 2026 року
м. Київ
провадження № 22-ц/824/10181/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач), 
суддів: Левенця Б. Б., Саліхова В. В.,
при секретарі Мудрак Р. Р.
за участі: позивача ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Сухомлінової Н. І. (в режимі ВКЗ),
відповідача ОСОБА_2 та в його інтересах адвоката Осадчої К. О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Осадчої Крістіни Олегівни, в інтересах ОСОБА_2 ,
на рішення Деснянського районного суду міста Києва у складі судді Гринчак О. І.
від 06 березня 2026 року
у цивільній справі № 754/6860/24 Деснянського районного суду міста Києва
за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації,
орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації
про позбавлення батьківських прав,
У С Т А Н О В И В:
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, в якій просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідача та співмешканки народився син - ОСОБА_3 , якого виводили при народженні з наркотичного отруєння від матері, яка весь період вагітності вживала наркотичні засоби. У 2020 році ОСОБА_4 потрапив у відділення реанімації в лікарню ОХМАТДИТ з інтоксикацією внаслідок отруєння речовиною наркотичної дії, важкого ступеня важкості (дитина вжила метадон).
Вказував, що неодноразово складались протоколи про неналежне невиконання батьківських обов`язків стосовно ОСОБА_2 . Однак суди з формальних причин справи закривали. Наркотичні засоби ОСОБА_2 зі своєю співмешканкою вживає при дітях.
Відповідач жодним чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами та розвитком дитини, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини.
Відповідач, покладених законом на батька обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Він годує онука, бабуся зі сторони матері дитини також надає допомогу у виді одягу тощо. Коштів на утримання дитини відповідач не надає та їх фактично не має, оскільки ніде не працює, а живе лише за те, що виносить речі позивача у ломбарди.
З огляду на наведене та на підставі п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України просив позбавити відповідача батьківських прав.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06 березня 2026 року позов задоволено.
Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211 грн 20 коп.
Роз`яснено відповідачу, що відповідно до положень частини першої статті 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
В апеляційній скарзі адвокат Осадча К. О., в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключним і крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого у цій справі не доведена позивачем. Звертає увагу на те, що він щиро любить свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно піклується про нього та має з дитиною міцний емоційний зв`язок. Зазначає, що малолітній ОСОБА_3 під час опитування в судовому засіданні особисто підтвердив свою прив`язаність до батька та висловив категоричне заперечення проти задоволення позовних вимог. Звертає увагу на висновок органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.11.2024 № 102-4731, у якому встановлено недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Зазначає, що він за власним волевиявленням проходить лікування та соціальну реабілітацію від наркотичної залежності, про що свідчать надані суду довідки громадських організацій від 26.11.2024 та 13.11.2025. Звертає увагу на те, що зібрані позивачем докази та скарги датуються минулими періодами, починаючи з 2016 року, тому вони не можуть вважатися належними й допустимими для оцінки його теперішньої поведінки. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно поклав в основу свого рішення винятково застарілі відомості та показання свідків за минулі роки, проігнорувавши позитивну динаміку у зміні способу життя батька. Звертає увагу на те, що тривалий розгляд справи, який розпочався ще у травні 2024 року, підтверджує його постійні намагання стати кращим для свого сина та вести правослухняний спосіб життя. Зазначає, що при розгляді спорів такої чутливої категорії суди обов`язково повинні враховувати наявність або відсутність фактів учинення домашнього насильства безпосередньо стосовно дитини, яких у цій справі не зафіксовано. Звертає увагу на правовий висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 20.03.2024 у справі № 204/2097/22, де наголошено, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови свідомого нехтування ними та винної поведінки. Зазначає, що вказаний висновок Верховного Суду дозволяє судам у виняткових випадках відмовити в позові, обмежившись попередженням відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей та поклавши контроль на органи опіки. Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які беззаперечні докази його свідомого або навмисного самоусунення від виконання батьківських обов`язків щодо матеріального чи духовного забезпечення сина. Зазначає, що малолітній син забезпечений усім необхідним, проживає в належних умовах, відвідує навчальний заклад та повністю доглянутий. Звертає увагу на те, що єдиним реальним мотивом для ініціювання цього позову з боку позивача є майновий конфлікт щодо трикімнатної квартири, у якій апелянт володіє 2/3 частками власності. Зазначає, що його колишня проблема з вживанням наркотичних речовин наразі успішно долається завдяки активному лікуванню, а тому просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції від 06 березня 2026 року та ухвалити нове судове рішення про повну відмову в позові.
Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу учасники справ не скористались. 
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 та в його інтересах адвокат Осадча К. О., підтримали апеляційну скаргу із викладених у ній підстав та доводів. 
Позивач ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Сухомлінова Н. І. (в режимі ВКЗ) проти задоволення скарги заперечили, вважаючи на безпідставність доводів, просили залишити рішення суду без змін.
Інші учасники не з`явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., пояснення сторін та їх предстаників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 03.11.2020, виданим Подільським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 903 (а.с. 18 т. І).
Позивач у справі - ОСОБА_1 є батьком відповідача у справі - ОСОБА_2 , та дідом ОСОБА_3 (а.с. 15 т. І).
Дід - ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_2 та діти відповідача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25 т. І).
Вказана квартира складається з трьох жилих кімнат, жилою площею 37,90 кв. м, загальна її площа 60,80 кв. м, та належить на праві спільної часткової власності позивачу 1/3 частки (підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 05.03.2021) (а.с. 21, 22 т. І), а відповідачу - 2/3 частки (підтверджується договором дарування частини квартири від 26.07.2006) (а.с. 23, 24 т. І).
У вказаній квартири певний час разом проживали позивач - ОСОБА_1 зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 , відповідач - ОСОБА_2 зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_5 , а також діти відповідача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згодом ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали за адресою: АДРЕСА_2 (дана обставина встановлена з пояснень сторін, а також показань свідків).
Згідно з повідомленням Служби у справах дітей та сім`ї від 16.09.2025 малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не вилучався з родини та з 07.08.2025 перебуває з матір`ю, ОСОБА_5 в Будинку Матері Дитини ГО «Наступне покоління» за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 242 т. ІІ).
У виписці № 340 із медичної карти стаціонарного хворого від 14.07.2020 (а.с. 20 т. І) зазначено, що дитина - Кравець (після визнання батьківства відповідачем - «Лантратов») ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні з 10.07.2020 по 13.07.2020 у зв`язку з отруєнням речовиною наркотичної дії, важкого ступеня важкості, з дихальною недостатністю III ступеню. У вказаній виписці йдеться про те, що хлопчик доставлений бригадою ШМД в супроводі діда з дому. Відомо, що дитина втратила свідомість і мала порушення дихання, у вигляді зупинки дихання зі слів лікаря швидкої допомоги. Після чого викликали ШМД. На момент огляду бригадою стан важкий за рахунок інтоксикації та дихальної недостатності. Лікарями встановлено венозний доступ, розпочато інфузійну терапію. Дитину доставлено в НДСЛ ОХМАТДИТ. Дитина госпіталізована. Загальний стан дитини при огляді порушено, розцінюється як важкий. Дитина невідкладно забрана у реанімаційний зал, заінтубована і переведена на штучну вентиляцію легень. У відділенні проведена інфузійна терапія, патогенетична, симптоматична терапія, комплексний лабораторний та інструментальний скринінг. Проведена консультація психолога і соціального працівника. Контроль ЕКГ. Загальний стан в динаміці з покращенням, скарг не має. Виписана зі стаціонару під нагляд дільничного педіатра, надано письмові рекомендації в супроводі бабусі.
13.07.2020 Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією видано розпорядження № 385 «Про негайне відібрання дитини у матері», згідно з яким відібрано у матері, ОСОБА_5 , малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з загрозою життю і здоров`ю дитини (а.с. 112 т. ІІ).
Також після цього випадку з дитиною, у 2020 році Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_10 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав (а.с. 135 т. І).
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 07.07.2022 у справі №754/8968/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/105283164) у позові Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_10 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовлено. Попереджено ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому, відмовлено у задоволенні позову було з тих підстав, що за час розгляду судом справи ОСОБА_2 та ОСОБА_5 змінили своє ставлення до батьківства, змінили спосіб життя, ОСОБА_5 проходить лікування та практично не вживає наркотичних речовин, а ОСОБА_2 взагалі більше року не вживає будь-яких наркотичних препаратів, обоє батьків працюють; дитина проживає з батьком ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_5 за адресою реєстрації ОСОБА_2 , батьки разом піклуються про сина, забезпечують матеріальні та моральні потреби дитини; ОСОБА_2 та ОСОБА_5 люблять свого сина, намагаються виправити всі свої помилки, змінюють своє життя на краще, для гармонійного розвитку дитини.
При цьому, у вказаній справі (№ 754/8968/20) був допитаній як свідок ОСОБА_1 , який зазначив, що його син ОСОБА_11 працює та намагається бути гарним батьком для ОСОБА_4 ; просив суд не позбавляти батьківських прав його сина, оскільки вважає, що його син заслуговує залишитись батьком, щодо матері малолітнього онука, зазначав, що не вважає її гарною матір`ю.
Водночас, 14.05.2024 ОСОБА_1 самостійно звернувся до суду із трьома позовами про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3 , щодо неповнолітнього ОСОБА_6 , та про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3 (справи № 754/6860/24, 754/6859/24, 754/6865/24).
До позовної заяви позивач долучив документи, з яких вбачається, що у відповідача існували правовідносини щодо кредитних зобов`язань з різними фінансовими та банківськими установами (а.с. 26-85 т. І).
Також позивач надав за період з 2016 року по 2024 рік звернення, скарги та відповіді Деснянського УП ГУНП у м. Києві, Київської місцевої прокуратури № 3, Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, з приводу можливих неправомірних дій відповідача (а.с. 86-120 т. І).
Зокрема, у листі Головного управління Національної поліції у м. Києві від 09.02.2024 (а.с. 112 т. І) міститься інформація про 39 викликів/повідомлень за період з 01.01.2020 по 07.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 . Переважну більшість викликів зафіксовано за зверненням позивача з таких причин: буянить син в наркотичному сп`янінні; дитина не дихала, дитині нічого забороненого не давали, попередньо дитина випадково прийняла якусь наркотичну речовину самостійно; син-наркоман постійно всі речі виносить з дому; буянить син зі своєю співмешканкою; у дружини викрали телефон з квартири; побив син; стався конфлікт з родичкою невістки.
Однак також зафіксовані і виклики за зверненням відповідача з таких причин: вдома його побив батько, наніс травму голови із голови текла кров, також побив свого онука; батько б`є дружину заявника та дитину; дідусь побив свою дружину, буянить, раніше бив заявника та дітей.
Також позивач долучив постанови у справах про адміністративні правопорушення (а.с. 122-130, 132-134, 137-140 т. І). Зокрема, постановами Деснянського районного суду міста Києва від 22.12.2023 у справі № 754/17941/23, від 04.04.2023 у справі № 754/3569/23, від 31.01.2024 у справі № 754/959/24 провадження в справах про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей) закриті за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 754/7575/23 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства щодо батька), постановою Деснянського районного суду міста Києва від 26.03.2024 у справі №754/427/24 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства щодо батька у присутності дитини - ОСОБА_6 ).
Окрім того, працівниками поліції були видані термінові заборонні приписи щодо кривдника - ОСОБА_2 (а.с. 121, 131 т. І).
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 15.05.2024 у справі № 754/5356/24 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задоволено. Видано обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (а.с. 13-16 т. ІІ).
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27.11.2024 у справі № 754/15512/24 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про продовження обмежувального припису задоволено. Продовжено дію обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначено такі тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , а саме: заборонено перебування в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено наближення на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ); заборонено особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним; заборонено ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (а.с. 21-26 т. ІІ).
Згідно з наказом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.05.2024 № 11-Т/в «Про тимчасове влаштування дитини» тимчасово влаштовано малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сім`ю баби ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_4 , до вирішення питання постійної форми влаштування. Мати дитини, ОСОБА_5 з 26.05.2024 перебуває в центрі психосоціальної реабілітації ГО «СІМ ДОРІГ» за адресою: село Гора, Бориспільський район, Київська область. Батькові дитини, ОСОБА_2 згідно з рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 15.05.2024, видано обмежувальний припис на строк шість (6) місяців з забороною перебування за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та наближатися на відстань сто (100) метрів до місця проживання. У зв`язку з чим батько немає можливості проживати з дитиною (а.с. 115 т. ІІ).
Згідно з актом обстеження умов проживання дитина від 23.05.2024 (а.с. 116 т. ІІ) за адресою: АДРЕСА_4 для виховання та розвитку дитини створені належні умови.
У листі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.01.2024 (а.с. 107, 108 т. І) зазначається, що з 13.07.2020 на обліку в Службі перебувають неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батька, ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків щодо дитини та малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , від виконання своїх обов`язків щодо дітей. Родина ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебувають на обліку Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб на підставі рішення про надання/відмови в наданні соціальних послугів від 15.12.2021 № 1122 Управління соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації. Спеціалістами служби ОСОБА_2 та ОСОБА_5 неодноразово було направлено до Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб щодо проходження курсів підвищення батьківського потенціалу, відвідування психолога та рекомендовано пройти реабілітацію від наркотичної залежності. У своїх поясненнях ОСОБА_2 вказав, що виконує свої батьківськи обов`язки щодо дітей, але в подальшому зобов`язався більше уваги приділяти дітям.
У листі Центру у справах сім`ї та жінок Деснянського району міста Києва від 26.11.2024 (а.с. 117 т. ІІ) зазначається, що ОСОБА_2 було направлено до Центру рішенням Деснянського районного суду на проходження програми для кривдників, яку він пройшов в повному обсязі з 20.02.2024 по 14.05.2024.
Відповідно до довідки Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб від 26.04.2024 (а.с. 118 т. ІІ) ОСОБА_2 відвідав 7 занять з курсу навчання «Розвиток батьківського потенціалу, турбота поряд» на базі Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб з 04.03.2024 по 22.04.2024 загальним обсягом 8 занять (32 год.)
Згідно з висновком Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.11.2024 № 102-4731 орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 183-187 т. І). У висновку, зокрема, вказано, що родина ОСОБА_10 фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та фахівцем із соціальної роботи Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та з`ясовано, що умови для проживання та виховання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , створені. 15.05.2024 Деснянським районним судом міста Києва видано обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк шість місяців з забороною перебування за місцем проживання та наближатися на відстань сто метрів до місця проживання. На виконання рішення суду батько дитини покинув житло. Мати дитини, ОСОБА_5 , влаштована в центр психосоціальної реабілітації ГО «СІМ ДОРІГ», де перебуває по сьогодення. Малолітнього ОСОБА_4 тимчасово влаштовано в сім`ю баби по лінії матері, ОСОБА_12 , відповідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.05.2024 № 11-Т/в до вирішення питання постійної форми влаштування. Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з бабою, ОСОБА_12 , наразі проживав за адресою: АДРЕСА_4 . Батьки дитини підтверджуючих документів щодо наявності самостійного доходу не надали. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відвідали 7 занять з курсу навчання «Розвиток батьківського потенціалу, турбота поряд» на базі Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб з 04.03.2024 по 22.04.2024 загальним обсягом 8 занять (32 год.) та отримали довідки про проходження навчання від 26.04.2024. ОСОБА_2 добровільно пройшов курс корекційних програм осіб, які вчиняють насильство в сім`ї. 
Батько дитини надав пояснення до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, відповідно до яких заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він повністю виконує батьківські обов`язки стосовно свого малолітнього сина. 
17.10.2024 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації Лантратов Олександр Миколайович повідомив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ведуть антисоціальний спосіб життя, дітьми не займаються, ніде не працюють, якщо і працюють, то недовго, діти живуть в жахливих умовах; батько дітей з 16 років є наркоманом; ОСОБА_5 теж є наркоманкою з великим стажем вживання наркотичних засобів; зазначив, що хоче позбавити батьківських прав батьків для того, щоб діти жили в нормальних умовах; зауважив, що ОСОБА_2 відсидів в місцях позбавлення волі за збереження наркотиків; коли повернувся з місць позбавлення волі, то ніде не працював; повідомив, що він тільки за останній рік викликав поліцію 39 разів, оскільки батько дитини був у стані наркотичного сп`яніння; Деснянським районним судом міста Києва 15.05.2024 видано обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк шість місяців з забороною перебування за місцем проживання та наближатися на відстань сто метрів до місця проживання, оскільки батько в присутності дітей вчиняв домашнє насильство. 
ОСОБА_2 повідомив, що виконує свої батьківські права відносно дітей; ОСОБА_6 навчається в школі № 39 Деснянського району міста Києва в 10 класі, школу відвідує кожен день; ОСОБА_1 забрав дитину до себе жити та забороняє йому бачитися з сином після того, як йому дали припис. ОСОБА_13 наразі проживає з бабою, ОСОБА_12 ; зазначив, що якщо виникає потреба в одязі для дітей, або діти просять гроші, то він дає; зауважив, що наразі працює на складі комплектувальником, наркотики не вживає вже більше півроку, ходив на терапію протягом 9-10 місяців, пройшов курси кривдника та курси підвищення батьківського потенціалу; зазначив, що заперечує проти позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . 
Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, що часто спілкується з батьком, який йому постійно купляє багато іграшок та водить в парк на батути. Зараз проживає з бабою, але дуже скучає за батьком, коли його не бачить. Оскільки батько дитини виявляє стійкий намір спілкуватись із сином, та щодо позбавлення батьківських прав заперечує, одноголосим рішенням членів комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було рекомендовано органу опіки та піклування надати до суду висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з актом обстеження умов проживання дитини від 02.03.2023 (а.с. 76 т. ІІ) за адресою: АДРЕСА_1 для виховання та розвитку дітей створені умови; батькам рекомендовано пройти курс батьківського потенціалу та реабілітації від нарко залежності; крім того рекомендовано пройти психолога. Аналогічні за змістом акти складені від 06.02.2024, 21.03.2024, 22.05.2024 (а.с. 78-83 т. ІІ).
Згідно з актом обстеження умов проживання дитини від 17.04.2025 за адресою: АДРЕСА_2 для виховання та розвитку дітей створені умови (а.с. 138 т. ІІ).
В акті обстеження умов проживання від 24.07.2025 за адресою: АДРЕСА_1 вказано, що для виховання та розвитку дітей частково створені умови; рекомендовано прибрати в кімнаті, придбати холодильник, ліжко для дитини; рекомендовано курси реабілітації від наркозалежності, прибрати речі на балконі (а.с. 243 т. ІІ).
В акті обстеження умов проживання від 06.08.2025 за адресою: АДРЕСА_1 вказано, що батькам було рекомендовано реабілітацію від наркозалежності; придбати ліжко для дитини, придбати холодильник (а.с. 244 т. ІІ).
У матеріалах справи містяться копії листків призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування у стаціонарних або амбулаторних умовах, і виконання цих призначень № 249 ТОВ МЦ «Клініка Допомога» та № 119 ТОВ МЦ «Гармонія», з яких вбачається, що хворому ОСОБА_2 , діагноз: «Психічний та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром відміни неускладнений», з 03 по 07 жовтня 2023 року та з 20 по 23 лютого 2024 року було призначено препарат наркотичного засобу, психотропної речовини - метадон (а.с. 141, 142 т. І).
Відповідно до довідки-характеристики № 44 від 26.11.2024 Громадської організації «Молодіжне об`єднання здоровий шлях» ОСОБА_2 знаходиться з 09.11.2024 по теперішній час в центрі реабілітації стаціонарного типу за власним бажанням, курс реабілітації програми складає 6-8 місяців (а.с. 120 т. ІІ).
Ухвалою суду від 23 червня 2025 року витребувано у Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» інформацію, чи знаходиться на обліку у даному медичному закладі громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 з діагнозом «наркоманія». Також витребувано у Громадської організації «Молодіжне об`єднання Здоровий шлях» інформацію та копію документів: чи проходив громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , курс реабілітації /лікування від наркотичної залежності в ГО «Молодіжне об`єднання Здоровий шлях» в період часу з листопада 2024 року по теперішній час; чи знаходиться на обліку у даному закладі громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 з діагнозом «наркоманія»; копію Статуту ГО «Молодіжне об`єднання Здоровий шлях» або посвідчений витяг з нього стосовно видів діяльності організації, та відповідні документи/дозволи/ліцензії на надання медичних послуг щодо реабілітації/лікування від наркотичної залежності.
01.08.2025 від Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» надійшов лист, в якому повідомлено про те, що ОСОБА_2 перебуває під наркологічним диспансерним наглядом в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» з жовтня 2022 року з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Стан залежності» (код F11.2 згідно з Міжнародною класифікацію хвороб десятого перегляду). Зазначений діагноз відповідає терміну «наркоманія», але такий термін в класифікації та медичній практиці не застосовується.
Громадська організація «Молодіжне об`єднання Здоровий шлях» вимог ухвали суду не виконала, відповіді не надала.
Відповідно до довідки № 162 від 13.11.2025 Громадської організації «Наступне покоління» (а.с. 17 т. ІІІ) ОСОБА_2 знаходиться в Будинку Милосердя, Центр реабілітації для алко- та наркозалежних людей ГО «Наступне покоління», Київська область, м. Бровари, вул. Гостомельська, 12 з 07.11.2025 по теперішній час. Рекомендований термін реабілітації та адаптації - 1 рік.
У матеріалах справи містяться фото та відеодокази, які відображають умови проживання (розкидані речі, засмічена кімната, шприци, голки на столі) та стан батьків дитини (ознаки наркотичного сп`яніння - загальмованість) (а.с. 146 т. І, а.с. 30-74, 171-174 т. ІІ).
Постановою Київського апеляційного суду від 19.08.2025 у справі № 754/6859/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/129789546) рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2025 скасовано. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав задоволено. Позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 12 лютого 2026 року у справі № 754/6865/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/134713084) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав задоволено. Позбавлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опитаний у судовому засіданні за участю представника Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, зазначив, що наразі проживає з мамою в Центрі, іноді приходить до тата в Центр. Дитина не бажає, щоб батька позбавляли батьківських прав. Зазначає, що тато купував йому іграшки, одяг, давав їжу, ніколи на нього не сварився.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що є дружиною ОСОБА_1 . Дана позовна заява про позбавлення батьківських прав була подана через те, що батьки дитини вживають наркотичні засоби. Бачила шприци, таблетки, дуже дивний стан у батьків. Стверджує, що батьки не займаються своїм сином так, як має це бути. Не купують речі, не готують так, як треба. Умови проживання непридатні: рваний диван, без постільної білизни, холодильника немає, окремо для дитини не готувалося ніколи. З дитиною не гуляли, випихали його самого на вулицю, самі вкололися. З їжі - часто смажили хліб на сковорідці. Останні пів року ОСОБА_4 їв суп у випадку, якщо вона зварить. З харчуванням дітям допомагали з чоловіком, купували, що захоче ОСОБА_4 , то молоко, то йогурт; готували то млинці, то котлети.
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знає протягом усього життя, проживали в одному будинку. Оскільки вона захворіла, то вдома за адресою: АДРЕСА_2 не живе, бо потребує стороннього догляду. Поки свідок не проживала вдома, ОСОБА_11 без її дозволу опинився у неї в квартирі. Вона про це дізналася, коли зустріла ОСОБА_15 . Коли приїхала додому, то двері ОСОБА_11 відчинив. У квартирі було страшно, все поломане, її речей не було. Знаходилася там десь годину. Окрім ОСОБА_11 , там жив його друг, син ОСОБА_11 - ОСОБА_4 , і була дружина ОСОБА_11 . Її вразило, що в коридорі були картинки з голими жінками. Умови проживання не для дитини. Жити там неможливо. Ще дізналася, що в її квартиру приходила опікунська рада. Там все побите, все розламане, туалет брудний, ванна брудна. Хлопчика безумовно бачила з батьком, він дуже прив`язаний до батька. Коли жили в квартирі діда, то саме він та його дружина дбали і щодо меншого онука, і щодо старшого онука. А батько і матір дитини мають захворювання, бо вони вживають наркотики.
Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_14 , власниця квартири за адресою: АДРЕСА_2 , попросила її подивитися, що відбувається в квартирі. Вона прийшла, там жив чоловік, який повідомив, що тут живе ОСОБА_11 , ОСОБА_17 і їх дитина. Умов для проживання дитини не було, все розкидано, води немає, світла немає, брудно, на підлозі валялися голки від шприців, щось розсипане було, на стінах плакати з голими жінками, купи речей посеред кімнати, туалет не працює, у ванній кран вирваний зі стіни, на кухні теж води не було, все розібрано. Там ще жив хворий чоловік.
Свідок ОСОБА_18 - ОСОБА_19 у судовому засіданні показала, що працювала в Центрі соціальної служби Деснянського району міста Києва на посаді соціального менеджера і сім`я ОСОБА_20 перебувала у неї на обліку. Вказана сім`я перебуває у складних життєвих обставинах. ОСОБА_11 проходив курси підвищення батьківського потенціалу, ходив до психолога і був направлений на реабілітацію. Вона відвідувала дитину за місцем проживання. Там склалася дуже конфліктна ситуація між батьком та дідом. Свідок написала запит до поліції щодо агресивних дій ОСОБА_1 . Дідусь розмовляє завжди у підвищеному, агресивному тоні. ОСОБА_4 був знервований. Такі ж запити писала до Служби у справах дітей та сім`ї.
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що відповідач раніше вже попереджався судовим рішенням від 07 липня 2022 року у справі № 754/8968/20 про необхідність змінити ставлення до батьківства, проте протягом наступних років не вжив реальних заходів для виправлення поведінки, працевлаштування чи покращення житлових умов для сина. Встановивши, що в липні 2020 року життя малолітнього ОСОБА_3 перебувало під прямою загрозою внаслідок важкого отруєння метадоном, а відповідач із жовтня 2022 року офіційно перебуває під наркологічним диспансерним наглядом із синдромом залежності від опіоїдів, суд дійшов висновку про наявність винної поведінки батька та свідоме нехтування ним своїми обов`язками. Встановивши факти систематичного вчинення відповідачем домашнього насильства у присутності дитини та наявність діючих судових рішень про видачу й продовження обмежувальних приписів у 2024 році, суд дійшов висновку про доведеність підстав для застосування крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав. Встановивши на підставі показань свідків, фото- та відеодоказів незадовільний і антисоціальний стан житла, регулярну присутність використаних шприців та голок на столі біля малолітнього сина, суд дійшов висновку про повну необґрунтованість та невідповідність інтересам дитини висновку органу опіки та піклування від 05.11.2024. 
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з наступних підстав. Відповідно до положень статті 164 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав є виключним правовим заходом захисту дитини сімейно-правового характеру, який застосовується судом у разі доведеності винної поведінки батьків, що виражається у свідомому нехтуванні своїми обов`язками. Оцінюючи матеріали справи, судова колегія встановила, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом тривалого часу перебував у побутовому та соціальному середовищі, яке становило безпосередню й критичну загрозу його життю і здоров`ю. Зокрема, випискою з медичної карти стаціонарного хворого Національної дитячої спеціалізованої лікарні ОХМАТДИТ підтверджено факт госпіталізації хлопчика у липні 2020 року у важкому стані з гострим отруєнням речовиною наркотичної дії (метадоном) та дихальною недостатністю третього ступеня. Матеріалами справи беззаперечно доведено, що відповідач ОСОБА_2 з жовтня 2022 року перебуває під офіційним наркологічним диспансерним наглядом у Комунальному некомерційному підприємстві «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» з хронічним діагнозом психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів у стані залежності. 
Аналізуючи зазначені обставини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на повагу до приватного і сімейного життя, колегія суддів наголошує, що хоча вилучення дитини з-під опіки батьків та позбавлення батьківських прав є серйозним втручанням у сімейне життя, в інтересах дитини є збереження її зв`язків із сім`єю лише доти, доки сім`я не виявиться особливо непридатною для виховання. Страсбурзький суд у своїй практиці послідовно наголошує, що найкращі інтереси дитини, залежно від їхньої природи та серйозності, можуть переважати над інтересами батьків, а батько або мати не мають права за статтею 8 Конвенції вимагати вжиття заходів, які б завдали шкоди здоров`ю та безпеці дитини (правовий висновок у рішенні ЄСПЛ у справі «Ельшольц проти Німеччини»). Важке отруєння малолітнього ОСОБА_4 метадоном у липні 2020 року є беззаперечним свідченням того, що перебування в оточенні відповідача становило реальну й неминучу небезпеку для самого життя дитини, що вимагало негайного реагування з боку держави (правовий висновок у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 203/3505/19). 
Колегія суддів наголошує, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 07.07.2022 у справі № 754/8968/20 відповідача вже було офіційно попереджено про необхідність кардинально змінити ставлення до виховання сина. Верховний Суд неодноразово зазначав, що судове попередження є останнім правовим шансом для батьків змінити свій спосіб життя, проте невиконання цієї вимоги суду протягом кількох наступних років свідчить про стійку винну поведінку особи та свідоме нехтування обов`язками (правовий висновок у постанові від 26.01.2022 у справі № 203/3505/19). Протягом більше ніж трьох років після вказаного попередження ОСОБА_2 не змінив свого ставлення до батьківства, не надав жодних доказів офіційного працевлаштування та наявності стабільного самостійного доходу для матеріального утримання сина, що підтверджує факт тривалого невиконання майнових та особистих обов`язків (правовий висновок у постанові від 19.01.2022 в справі № 711/679/21).
Особливу увагу колегія суддів звертає на доводи апеляційної скарги щодо проходження відповідачем лікування у громадських організаціях. Надані відповідачем довідки від Громадської організації «Молодіжне об`єднання здоровий шлях» та Громадської організації «Наступне покоління» свідчать лише про його перебування у недержавних центрах реабілітації стаціонарного типу за власним бажанням, проте ці організації не є ліцензованими закладами охорони здоров`я, які спроможні надати кваліфіковану медичну допомогу та офіційно спростувати наркологічний діагноз. Більше того, КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» у серпні 2025 року офіційно підтвердило, що відповідач продовжує перебувати під наркологічним наглядом зі станом залежності від опіоїдів. Таким чином, доводи апелянта про подолання залежності та виправлення є безпідставними та повністю спростовуються матеріалами справи.
Досліджені судом акти обстеження умов проживання від липня та серпня 2025 року, показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , а також долучені фото- та відеодокази свідчать про те, що відповідач утримував житло у стані, абсолютно непридатному для проживання малолітньої дитини. У кімнатах зафіксовано постійний бруд, відсутність холодильника та окремого ліжка для сина, а головне - систематичну наявність використаних медичних шприців та голок у безпосередній зоні доступу дитини. Зазначені обставини свідчать про тривале незабезпечення відповідачем належного харчування, медичного догляду та безпечного побутового середовища, що прямо суперечить вимогам статті 150 Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства». Незабезпечення належних санітарно-гігієнічних та побутових умов, а також демонстрація дитині шкідливого прикладу антисоціальної поведінки охоплюються поняттям домашнього насильства та нехтування потребами дитини, що зумовлює позитивний обов`язок держави втрутитися для захисту її психологічної та фізичної цілісності (рішення ЄСПЛ у справі «Z. and Others v. the United Kingdom» від 0.05.2001). 
Стосовно тверджень апелянта про відсутність фактів насильства та наявність міцного емоційного зв`язку із сином, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджено регулярне притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, у тому числі у присутності малолітньої дитини. Крім того, рішеннями Деснянського районного суду міста Києва від 15.05.2024 та від 27.11.2024 стосовно відповідача було видано та продовжено обмежувальний припис у зв`язку з вчиненням домашнього насильства. Вчинення насильства в родині за присутності дитини завдає глибокої психологічної травми її свідомості та є грубою формою ухилення від забезпечення безпечного розвитку (правовий висновок у постанові від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18).
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав. Відповідно до частини шостої статті 19 Сімейного кодексу України такий висновок має виключно рекомендаційний характер, і суд може не погодитися з ним, якщо він є недостатньо обґрунтованим або суперечить реальним інтересам дитини. 
У цій справі орган опіки та піклування поклав в основу висновку лише формальні декларативні заяви відповідача про намір виправитися, повністю проігнорувавши історію отруєння дитини наркотичною речовиною, невиконання попередження суду від 2022 року та обмежувальні приписи через вчинення домашнього насильства. 
Письмовий висновок національних соціальних служб не може застосовуватися судом автоматично, якщо він суперечить об`єктивним факторам загрози для життя дитини, оскільки обов`язок першочергового забезпечення найкращих інтересів дитини покладається безпосередньо на судові органи (рішення ЄСПЛ від 10.09.2019 у справі «Strand Lobben and Others v. Norway (заява № 37283/13). Тому суд першої інстанції цілком обґрунтовано відступив від рекомендацій цього висновку. 
Думка малолітнього сина ОСОБА_3 , який висловив бажання зберегти відносини з батьком, була належним чином заслухана та оцінена судом першої інстанції. Проте судова колегія наголошує, що озвучена думка малолітьньої дитини не є єдиним і абсолютним критерієм для вирішення спору цієї категорії, оскільки через свій малолітній вік дитина неспроможна об`єктивно оцінити реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, яка виникає внаслідок хронічної наркотичної залежності батьків та антисоціального стану житла, у зв`язку з чим дитяче сприйняття ситуації може піддаватися зовнішньому впливу та деформації Забезпечення безпеки дитини та її права на життя є домінантним чинником, що переважає над суб`єктивним сприйняттям малолітнього (правові висновки у постановах Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 705/3040/18, від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18). 
Колегія суддів також враховує загальний соціальний контекст родини відповідача, зокрема той факт, що постановою Київського апеляційного суду від 19.08.2025 ОСОБА_2 вже було позбавлено батьківських прав стосовно його старшого неповнолітнього сина ОСОБА_6 , а заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 12.02.2026 батьківських прав стосовно малолітного ОСОБА_4 було позбавлено й матір дитини ОСОБА_5 . Це свідчить про системне самоусунення обох біологічних батьків від виконання своїх обов`язків і неможливість забезпечення дитині стабільного виховання у первинній біологічній сім`ї.
Твердження апелянта про наявність майнового спору щодо часток у квартирі як єдиного мотиву позову не підтверджуються належними доказами та повністю спростовуються встановленими фактами хронічної залежності та насильницької поведінки відповідача. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, проте у цій справі його застосування є повністю виправданим, оскільки всі інші заходи попереднього впливу виявилися неефективними через винну поведінку батька. Крім того, такий захід не є безповоротним, і відповідач у разі стійкої та тривалої зміни свого способу життя, офіційного працевлаштування та повного медичного одужання не позбавлений права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав відповідно до статті 169 Сімейного кодексу України. 
За таких обставин рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 березня 2026 року є законним, обґрунтованим, ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.
Отже оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги не встановлені.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369, 374, 375, 381, 383 ЦПК України суд, -
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу адвоката Осадчої Крістіни Олегівни, в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 березня 2026 року залишити без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 07 липня 2026 року. 

Судді Є. П. Євграфова

Б. Б. Левенець

В. В. Саліхов