КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження 
№ 22-ц/824/9044/2026 

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2026 року місто Київ 
справа № 760/35511/25 

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Борисової О.В.,
суддів: Таргоній Д.О., Голуб С.А.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2026 року про повернення позовної заяви, постановлену під головуванням судді Букіної О.М., у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року позивачзвернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 70175,22 грн.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання позивачем копіїухвали.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2026 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із неусуненням недоліків.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго»подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ухвалою Солом`янського районного суду від 01 грудня 2025 року позовну заяву КП «Київтеплоенерго» про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги залишено без руху з підстав долучення до позовної заяви документів не оформлених належним чином, позов пред`явлено лише до двох з зареєстрованих осіб, без відповідного обґрунтування та викладу обставин справи та без зазначення доказів в підтвердження обов`язку на відшкодування заборгованості по комунальним платежам, виходячи з кількості двох відповідачів, не зазначення правового статусу спірної квартири, тобто право власності чи договір найму, чим це підтверджується. 
Вказував, що на виконання ухвали від 01 грудня 2025 року суду позивачем подана заява про усунення недоліків позовної заяви, у якій зазначено, що із витягу з реєстру територіальної громади м. Києва, що міститься в матеріалах справи, слідує, що відповідачі є зареєстрованими у зазначеному приміщенні, відповідно є його користувачами та споживачами послуг.
Зазначав, що законодавство надає кредитору право вимагати виконання обов`язку як від усіх разом боржників так і від кожного окремо, а не встановлює обов`язок такої вимоги одночасно до всіх боржників.
Вважає, що позивачем надано відповідне обґрунтування відсутності законодавчо встановленої необхідності залучення усіх зареєстрованих у якості відповідачів по справі та правового статусу спірної квартири, а також оформлено додатки до позовної заяви належним чином. Отже, позивач належно виконав вимоги ухвали суду у повному обсязі.
Вказував, що суд досліджує та надає правову оцінку доказам безпосередньо у судовому процесу (під час розгляду справи), тобто після відкриття провадження, а не на етапі відкриття провадження у справі. 
Зазначав, що суд першої інстанції допустив помилку при тлумаченні норм законодавства, а також знехтував аргументи позивача, які викладено у заяві про усунення недоліків позовної заяви.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК Українисправа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно з ч.2 ст.369 ЦПК Україниапеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК Українирозгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про повернення позовної заяви, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Право на звернення до суду реалізується особою у порядку, встановленому ЦПК України.
Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право на суд стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Вимоги до форми і змісту позовної заяви викладені у ст.175 ЦПК України, згідно вимог якої у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Позовна заява повинна містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Частиною 1 ст.177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.185 ЦПК Українисуддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, внесе у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Частинами 2, 4, 5 статті 95 ЦПК України, яка регламентує вимоги до письмових доказів, встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2025 року позивач КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» звернувся до суду із позовом доОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості.
До позовної заяви позивачем було додано: витяг з реєстру територіальної громади; розрахунки заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат; копії документів, які підтверджують надання послуг; копію витягу з договору про відступлення права вимоги.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання позивачем копіїухвали.
Залишаючи позовну заяву КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» без руху, суд першої інстанції виходив з того, що:
позовна заява не відповідає вимогам ч.3 ст.175 ЦПК України, оскільки позов пред`явлено лише до двох з зареєстрованих у квартирі осіб, без відповідного обґрунтування та викладу обставин справи та без зазначення доказів в підтвердження обов`язку на відшкодування заборгованості по комунальним платежам, виходячи кількості двох відповідачів;
жоден з долучених до позовної заяви документів не оформлений належним чином, а саме не містить підпису представника позивача із зазначенням дати на долучених до позовної заяви додатках;
позивачем надано розрахунок заборгованості, який не підписаний відповідною особою, що його склала та не посвідчений у передбаченому законом порядку.
На виконання вимог ухвали від 01 грудня 2025 року КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» було наданозаявупро усунення недоліків, в якій останній обгрунтував подання позову лише до двох осіб, які зареєстровані у квартирі та вказував на те, що законодавство надає кредитору право вимагати виконання обов`язку як від усіх разом боржників так і від кожного окремо, а не встановлює обов`язок такої вимоги одночасно до всіх боржників.
До заяви про усунення недоліків було надано позовну заяву у новій редакції з відповідним обгрунтуванням в трьох примірниках, а також оформлено додатки до позовної заяви належним чином. 
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2026 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із неусуненням недоліків.
Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ухвали суду від 01 грудня 2025 року позивачем усунуто частково.При цьому, позивачем не зазначено, чи належить спірна квартира на праві власності саме вказаним відповідачам, як не зазначено посилань на докази, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не є споживачем, не проживає чи не є співвласником спірної квартири та відповідно не користується спірними послугами, будучи зареєстрованим за спірною адресою.
Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом статей 13, 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови у задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною.
При вирішенні питання про прийняття позовної заяви суддя лише перевіряє, чи має заявник, відповідно до статті 4 ЦПК Україниправо на порушення справи, чи відповідають форма і зміст заяви вимогам, чи дотримані правила підсудності та чи не має інших, встановлених законом перешкод для порушення справи в суді.
Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь кого з них окремо
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач зазначив обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також надав докази, якими ці обставини підтверджуються.
У заяві про усунення недоліків позивач додаткового обгрунтував пред`явлення позову саме до двох відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з посиланням на норми законодавства.
Виходячи з аналізу наведених норм процесуального права, суд при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі не може давати оцінку зазначеним заявником доказам, їх достатності, вимагати надання доказів, встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, що відповідно не може слугувати підставою для повернення позовної заяви.
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 25 січня 2024 року у справі №320/14843/23, неповнота, навіть очевидна з точки зору професійного судді, з якою позивач обґрунтував позовні вимоги, в тому числі й щодо правової підстави позову, а також ненадання доказів на підтвердження позовних вимог не можуть бути підставою для залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви позивачу в подальшому.
Колегія суддів вважає, що позивач виконаввимоги суду першої інстанції,викладені в ухвалі суду від 01 грудня 2025 року, а тому підстав повертати йому позовну заяву у суду першої інстанції не було.
За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, чим фактично позбавив позивача права на доступ до правосуддя.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2026 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: