ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"21" липня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/5214/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи матеріали справи №916/5214/25,
за позовом: Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (73003, Херсонська область, м. Херсон, пр. Незалежності, буд. 37; код ЄДРПОУ 44326699);
до відповідача:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 );
про стягнення 5525,17 грн., -

1. Суть спору.
26.12.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№5355/25) Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради до відповідача – ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість що виникла за договорами про тимчасове користування місцями для розташування рекламних засобів в розмірі 5525,17 грн, що складається з основного боргу в розмірі 2092,59 грн, пені в розмірі 446,02 грн, штрафу в розмірі 104.63 грн., 3 % річних в розмірі 225,14 грн., інфляційних втрат 1129,01 грн та витрат на демонтаж рекламного засобу в розмірі 1527,78 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про тимчасове користування місцями для розташування рекламних засобів №02-20-72/17 від 04.05.2017, в частині здійснення своєчасної та повної оплати за договором, а також не відшкодуванням відповідачем витрат понесених позивачем на демонтаж рекламного засобу.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.
Ухвалою суду від 31.12.2025 провадження у справі було відкрито, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Також даною ухвалою запропоновано відповідачу подати до суду у строк до 21.01.2026 відзив на позовну заяву, оформлений відповідно до вимог ст.ст.165, 178 ГПК України, запропоновано позивачу подати до суду у строк до 05.02.2026 відповідь на відзив, оформлену відповідно до вимог ст.ст.166, 184 ГПК України, запропоновано відповідачу подати до суду у строк до 20.02.2026 заперечення, оформлені відповідно до вимог ст.ст.167, 184 ГПК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Враховуючи ту обставину, що в умовах воєнного стану суди продовжують працювати в штатному режимі, з огляду на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи з метою забезпечення доступу до правосуддя, гарантованого державою та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд здійснив розгляд даної справи в межах розумного строку.

3. Аргументи учасників справи.
3.1. Аргументи Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (далі - Управління).
В якості обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що між Управлінням та ОСОБА_1 існують договірні зобов`язання за договорами про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу №02-20-72/17 від 04.05.2017.
У зв`язку з порушенням відповідачем умов договорів, зокрема щодо своєчасної оплати користування місцями розміщення реклами, утворилась заборгованість за договором про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу в розмірі 2092,59 грн, у зв`язку з чим позивачем нараховано пеню в розмірі 446,02 грн, штраф 5 % у розмірі 104,63 грн, інфляцію за період 01.03.2022 по 30.09.2025 в розмірі 1129,01 грн, 3 % річних у розмірі 225,14 грн.
Крім того, за твердженнями позивача, відповідача було зобов`язано самостійно здійснити демонтаж рекламного засобу, у зв`язку з чим такий демонтаж був здійснений позивачем та понесено витрати у розмірі 1 527,78 грн.
Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору неодноразово надсилав відповідачу претензії із вимогами сплатити заборгованість за договором та відшкодувати витрати, понесені у зв`язку з примусовим демонтажем рекламного засобу, водночас такі претензії залишилися без відповіді та виконання відповідача.
Таким чином позивач був вимушений звернутися до суду із даним позовом про стягнення з відповідача заборгованість за договором про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу в розмірі 2092,59 грн, пеню в розмірі 446,02 грн, штраф 5 % у розмірі 104,63 грн, інфляцію за період 01.03.2022 по 30.09.2025 в розмірі 1129,01 грн, 3 % річних у розмірі 225,14 грн, а також витрати на демонтаж рекламного засобу у розмірі 1 527,78 грн.

3.2. Аргументи ОСОБА_1 .
Про вказане відповідача повідомлено шляхом направлення копії даної ухвали суду на зареєстровану адресу ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .
Водночас ухвала суду отримана відповідачем не була та повернулася до Господарського суду Одеської області з відміткою про повернення, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками Укрпошти (а.с.156-158).
Відповідно до п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси
За змістом п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (зі змінами), Рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою Судова повістка, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.
Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто поштовим відділенням зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019 у справі №915/1015/16.
Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.
Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідачів, суд вважає, що Гладку Оксану Володимирівну належним чином повідомлено про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без його участі.
З огляду на ненадання відповідачем відзиву, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

4. Фактичні обставини справи встановлені судом.
Судом встановлено, що між Управлінням естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради, правонаступником якого є Управлінням маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (Управління) та фізичною особою-підприємцем Кладка Оксана Володимирівна (Організація) були укладені Договір про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу №02-20-72/17 від 04.05.2017 (далі – Договір) (т.1, а.с.24-30 на звороті).
Відповідно до п.1.1 Договору встановлено, що управління як уповноважений Херсонською міською радою орган на умовах та в порядку, передбаченому Договором, надає, а Організація приймає в тимчасове платне користування місце, з метою розташування на ньому рекламного засобу (далі - Р3), котрий використовується для розміщення зовнішньої реклами (далі - місце).
Згідно п.1.3. Договору вказано, що адреса, площа, кількість місць, що надаються в користування за Договором, визначаються згідно з додатком 1 до Договору.
Пунктом п. 2.1 Договору визначено, що за користування місцем організація щомісячно сплачує плату, розрахунок якої здійснюється у відповідності до тарифів, установлених відповідним рішенням міської ради.
Згідно з п. 2.4 Договору, плата за користування місцем для розташування РЗ сплачується організацією щомісяця не пізніше 10 числа поточного місяця за розрахунками згідно з додатком 2 до договору у безготівковій формі на поточний рахунок робочого органу, незалежно від наслідків господарської діяльності організації, наявності або відсутності підписаних сторонами актів наданих послуг.
Умовами п.п. 3.1.2 Договору визначено, що управління має право звертатися до виконавчого органу Херсонської міської ради з пропозиціями щодо скасування виданого організації дозволу у випадках, передбачених договором та чинним законодавством України в галузі реклами.
Відповідно до п. 3.1.3 Договору визначено, що управління має право, зокрема: відмовлятися від договору в односторонньому порядку без будь-яких компенсацій організації, організувати демонтаж РЗ, з подальшим відшкодуванням витрат за нього Організацією внаслідок обставин, передбачених Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067
Положеннями п. 3.1.9 Договору сторони передбачили, що управління має право у разі не усунення організацією виявлених порушень протягом 5 календарних днів з моменту отримання повідомлення, робочий орган може ініціювати демонтаж рекламного засобу згідно з договором та чинним порядком демонтажу, обліку, зберіганню і реалізації спеціальних конструкцій, які призначені для розміщення зовнішньої реклами.
Умовами п. 4.2 Договору визначено, що організація зобов`язана, зокрема: своєчасно та в повному обсязі вносити плату за користування місцями в розмірі, передбаченому договором (п.п. 4.2.4) Підтримувати прилеглу територію, визначену Правилами благоустрою міста, в належному стані: прибирати сміття (залишки плакатів), робити озеленення навколо Р3, в тому числі шляхом висадки квітів тощо (п.4.2.8.) Після розміщення РЗ, протягом 5 календарних днів із дати його встановлення, надавати його розміщення (фотозвіт) для введення в Управлінню фотографічний знімок місця експлуатацію. (п. 4.2.9.) У 7-денний строк з дати звернення Управління розміщувати соціальну рекламу, інформаційні матеріали, а також інформацію до державних та місцевих свят на замовлення виконавчих органів ради на вільних від комерційної реклами поверхнях РЗ. У разі неможливості з об`єктивних причин розмістити соціальну рекламу у визначений цим підпунктом строк, Сторонами може бути погоджений інший строк. (п. 4.2.12.) Відшкодовувати Управлінню витрати із демонтажу та зберігання демонтованого Р3, а також сплачувати пеню за затримку платежів за тимчасове користування місцем у порядку та за умов, передбачених Договором (п.4.2.13.) Після закінчення терміну дії Дозволу в тижневий термін самостійно демонтувати Р3 та відновити попередній стан місця (п. 4.2.17).
Положеннями п. 6.1 Договору сторони передбачили, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність за цим договором та у відповідності з діючим законодавством України.
Відповідно до п. 6.9 Договору, у разі примусового демонтажу РЗ в порядку, передбаченому договором, організація у повному обсязі відшкодовує управлінню витрати, пов`язані з демонтажем та зберіганням РЗ.
Згідно з п. 7.1 Договору в разі недотримання організацією передбачених пунктами 6.6, 6.9, 6.10 Договору та строків зобов`язань щодо самостійного (добровільного) демонтажу РЗ, Управління надсилає повідомлення про примусовий демонтаж РЗ та встановлює граничний термін, протягом якого організація має самостійно (добровільно) його провести і який не повинен бути більш ніж 7 календарних днів від дня отримання організацією такого повідомлення.
Відповідно до п. 7.2 Договору, після закінчення визначеного у повідомленні про примусовий демонтаж строку, згідно з Порядком демонтажу, правління має право демонтувати рекламний засіб (п.п. 7.2.1 ).
У п.8.1 Договору визначено, що договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до закінчення строку дії дозволу.
Пунктом п. 8.2 Договору встановлено, що дія договору продовжується при продовженні строку дії відповідного дозволу, на визначений у ньому строк. 
Згідно п. 8.3. Договору визначено, що усі зміни та доповнення до договору оформлюються в письмовій формі і вступають у силу з моменту підписання їх сторонами, за винятком випадків змін умов договору, передбачених пунктами 2.7, 2.8 договору, та уточнень до нього, у разі не продовження терміну дії дозволу на місце (-ця), передбачене в додатках 1, 2 договору.
Відповідно до Додатку №1 до Договору ФОП Гладка О.В. надано місця тимчасового користування для розміщення двостороннього бігборду по просп. Ушакова (у районі будівлі №44), та на площі Свободи (у районі будинку №5).
Згідно з Додатками до Договору (а.с.28 на звороті – 30 на звороті) щомісячна плата становить:
- за період з 04.05.2017 по 03.08.2017 в розмірі 285,30 грн;
- за період з 04.08.2017 по 03.11.2017 в розмірі 285,30 грн;
- за період з 06.10.2017 по 05.10.2022 в розмірі 228,24 грн;
- за період з 01.06.2021 по 05.10.2022 в розмірі 523,15 грн.
Із матеріалів справи вбачається, що сторонами підписано Додаткову угоду №б/н до Договору та погоджено зміну сторони договорів, а саме з 28.07.2021 року Херсонська міської рада на управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради виконує функції Управління естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради (а.с. 31).
Відповідно до Уточнення до Договору, з 01.04.2025 Договір втрачає чинність (а.с.31 на звороті).
13.10.2017 на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 06.10.2017 №298, ФОП Гладкій О.В. було видано Дозвіл №01-26-272 на розміщення зовнішньої реклами за адресою м. Херсон по просп. Ушакова (у районі будівлі №44), строк дії дозволу з 06.10.2017 по 05.10.2022 а також Дозвіл №01-26-273 на розміщення зовнішньої реклами за адресою м. Херсон на площі Свободи (у районі будинку №5, строк дії дозволу з 06.10.2017 по 05.10.2022 (а.с.32-71 на звороті).
Також судом встановлено, що Управління зверталося до ФОП Гладкої О.В. із претензіями (вимогами) в яких зазначало про необхідність здійснення сплати заборгованості в сумі 2092,59 грн, 384,55 грн пені, 52,99 5 % штрафу, 52,52 грн інфляційних втрат та 31,80 3 % річних, які були направлені на адресу місцезнаходження та на адресу електронної пошти ФОП Гладкої О.В. (а.с.72-79 на звороті).
Відповідно до Інформації по заборгованості та штрафним санкціям за тимчасове користування місцем для розташування рекламних засобів ФОП Гладка О.В. заборгованість відповідача за Договором становить 2092,59 грн, також позивачем нараховано пеню в розмірі 446,02 грн, штраф 5 % у розмірі 104,63 грн, інфляцію за період 01.03.2022 по 30.09.2025 в розмірі 1129,01 грн та 3 % річних у розмірі 225,14 грн (а.с.80-83 на звороті).
Відповідно до розпорядження начальника Херсонської міської військової адміністрації №135р від 18.02.2025, припинено дію дозволів виданих Фізичній особі-підприємцю Гладкій О.В. (п. 15) (а.с.84-87).
Листом за №03-15-26/25 від 10.03.2025 Управління направило ФОП Гладкій О.В. повідомлення про припинення дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами та зазначало що до 21.03.2025 необхідно самостійно демонтувати рекламні засоби, про що повідомити письмово додавши фотофіксацію (а.с.108).
22.04.2025 Управлінням було видано Припис щодо самостійного демонтажу рекламного засобу №03-13-40/25 яким зобов`язано ФОП Гладку О.В. у строк до 28.04.2025 самостійно демонтувати рекламний засіб, та який було направлено на адресу електронної пошти ФОП Гладкої О.В. (а.с.113
Відповідно до наказу №01-09-24/25 від 08.05.2025 вирішено здійснити демонтаж самовільно встановлених рекламного засобу типу сіті-лайт двосторонній, розміром 2х3,16 м, який розташовувався на площі Свободи у районі буд. №5 власник ФОП Гладка О.В. (а.с.103-104).
Відповідно до Акту надання послуг №39 до Договору про закупівлю послуг №14 від 09.04.2025, МКП "ВУВКГ міста Херсон" 24.09.2025 було надано позивачу послуги з демонтажу та транспортування рекламного засобу типу сіті-лайт двосторонній, розміром 2х3,16 м, який розташований на площі Свободи в районі буд.№5 на загальну суму 1527,78 грн (а.с.89-99).
Відповідно до платіжної інструкції №155 від 06.10.2025 Управління маркетингу міста і туризму здійснило сплату на користь МКП "ВУВКГ міста Херсон" 1527,78 грн призначення платежу – оплата за послуги демонтажу та транспортування реклам. засобів, зг. акту над.посл.№39 від 24.09.2025, дог.№14 від 09.04.2025 (а.с.105-106).
Згідно Акту проведення демонтажу рекламного засобу обстеження №03-14-65/25 від 24.09.2025 вбачається, що 24.09.2025 демонтовано рекламний засіб типу сіті-лайт двосторонній, розміром 2х3,16 м, який розташовувався на площі Свободи у районі буд. №5 (а.с.88).
26.11.2025 Управління зверталося до ФОП Гладкої О.В. із претензією №04-20-69/25 щодо необхідності сплати витрат на демонтаж рекламного засобу в розмірі 1527,78 грн, що 27.11.2025 разом з рахунком на оплату № 29д від 25.11.2025 надіслано на адресу за місцезнаходженням ФОП Гладкої О.В. та на її адресу електронної пошти (а.с.109-112).
Між тим зазначена претензія залишилась без відповіді та виконання відповідачем та витрати Управління понесені у зв`язку з необхідністю демонтажу рекламного засобу ФОП Гладкою О.В. відшкодовано не було.
Таким чином Управління маркетингу міста і туризму звернулося до суду із позовом про стягнення з Гладкої О.В. заборгованість відповідача за Договором становить 2092,59 грн, також позивачем нараховано пеню в розмірі 446,02 грн, штраф 5 % у розмірі 104,63 грн, інфляцію за період 01.03.2022 по 30.09.2025 в розмірі 1129,01 грн, 3 % річних у розмірі 225,14 грн та витрати на демонтаж рекламного засобу у розмірі 1 527,78 грн.
Судом також встановлено, що згідно інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що фізична особа-підприємець Гладкою Оксаною Володимирівною припинено діяльність 16.12.2024 (а.с.151).

5. Позиція суду щодо встановлених обстави справи.
Судом встановлено, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Гладка Оксана Володимирівна 16.12.2024 припинила свою підприємницьку діяльність.
За приписами ст. 51 Цивільного кодексу України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення (ст. 52 Цивільного кодексу України).
Згідно статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відтак господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.
Аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №910/8729/18, від 09.10.2019 у справі 127/23144/18.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.06.2019 у справі №760/13915/18, припинення підприємницької діяльності позивача/відповідача не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли саме щодо виконання договору, укладеного між суб`єктами господарської діяльності. Тобто, стороною правочину виступала фізична особа-підприємець і припинення надалі підприємницької діяльності не змінює правовий статус особи у зобов`язанні.
За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Враховуючи наведене у сукупності, суд зазначає, що позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив господарську юрисдикцію спору відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін.
Щодо правовідносин які склалися між сторонами спору суд зазначає наступне:
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У відповідності до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а як встановлено у ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Встановлено, що між Управлінням естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради, правонаступником якого є Управлінням маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (Управління) та фізичною особою-підприємцем Гладка Оксана Володимирівна було укладено Договір про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу №02-20-72/17 від 04.05.2017 (далі – Договір) (т.1, а.с.24-30 на звороті).
Судом було встановлено, що відповідачем – фізичною особою- підприємцем Гладкою Оксаною Володимирівною припинено діяльність 16.12.2024.
Згідно пункту 8.4. Договору, дострокове припинення Договору можливе внаслідок обставин, передбачених Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та передбачені Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067.
Зокрема, положення ч. 7 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачають право дозвільного органу на анулювання документу дозвільного характеру у разі встановлення наявності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення підприємницької діяльності фізичної особи- підприємця.
Зважаючи на встановлення позивачем у 18.02.2025 факту припинення відповідачем діяльності, як фізичної особи-підприємця, розпорядженням начальника Херсонської міської військової адміністрації №135р від 18.02.2025, правомірно анульовано припинено дію дозволів виданих ФОП Гладкій О.В. (п. 15) Дозволу №01-26-272 на розміщення зовнішньої реклами за адресою м. Херсон по просп. Ушакова (у районі будівлі №44) та дію Дозволу №01-26-273 на розміщення зовнішньої реклами за адресою м. Херсон на площі Свободи (у районі будинку №5.
Відповідно до ст. 631 ЦК України визначено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.
Отже закінчення строку дії договору не є підставою для припинення, визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст. 599 ЦК України, ч.1 ст. 202 ГК України такою підставою є виконання проведене належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до пункту 4.2.4 Договору, відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити плату за користування місцями в розмірі, передбаченому договором.
Відтак відповідач у порушення умов Договору не здійснив оплату за право користування місцями для розташування рекламних засобів в строки та розмірах обумовлених договором, внаслідок чого виникла заборгованість за тимчасове користування місцем для розташування рекламних засобів, яка станом на 01.03.2022 становить суму 2092,59 грн. Доказів проведення відповідних оплат відповідачем матеріали справи не містять.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Однак відповідачем порушено вищевказані норми законодавства та умови Договору, в частині своєчасної та повної оплати за право користування місцями для розташування рекламних засобів, перелік яких визначено додатками до договору, які є його невід`ємною частиною, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частина 2 ст. 551 ЦК України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Одним із правових наслідків порушення зобов`язання, згідно зі ст. 611 ЦК України, є сплата боржником неустойки.
Згідно з ч. 4 ст. 213 ГК України, штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Так пунктом 6.1. Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків Сторони несуть відповідальність у відповідності до умов Договору та чинного законодавства України.
Згідно з пунктами 6.3, 6.4 Договору, позивач застосовує до відповідача штрафні санкції у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми прострочених платежів за увесь час прострочення та за прострочення внесення платежів за користування місцем (-ями), що складає більше 1 місяця, Відповідач додатково сплачує штраф у розмірі 5 (п`яти) відсотків простроченої суми.
Перевіривши здійсненні позивачем розрахунки пені та штрафу, суд встановив, що позивач правомірно нарахував пеню відповідно до п. 6.3. Договору, розмір якої становить 446,02 грн та 5% штрафу відповідно до пункту 6.4 Договору розмір якого становить 104,63 грн. Також судом встановлено, що такий розмір пені та штрафу є обґрунтованим та арифметично правильним.
Окрім того, відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Таким чином суд дійшов висновку, що у зв`язку з простроченням сплати грошового зобов`язання за Договорами, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України правомірно нараховано 1129,01 грн інфляційних втрат та 225,14 грн 3% річних.
Перевіривши здійсненні позивачем розрахунки, судом встановлено їх обґрунтованість та арифметичну правильність, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Також, з огляду на викладені обставини, господарський суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами виникнення у відповідача перед позивачем зобов`язань з відшкодування вартості витрат пов`язаних із проведеним демонтажем рекламного засобу в сумі 1527,78 грн. Водночас у зв`язку з тим, що матеріали доказів сплати зазначеної суми не містять, суд доходить висновку про необхідність стягнення витрат пов`язаних із проведеним демонтажем одного рекламного засобу в сумі 1527,78 грн з відповідача.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах (правова позиція Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку що позовні вимоги Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу №02-20-72/17 від 04.05.2017 в розмірі 2092,59 грн, пені в розмірі 446,02 грн, штрафу в розмірі 104,63 грн, 3 % річних в розмірі 225,14 грн., інфляційних втрат 1129,01 грн та витрат на демонтаж рекламного засобу в розмірі 1527,78 грн, є такими що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства та не спростованими відповідачем, у зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, згідно ст. 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-239, 240, 241 ГПК України, суд -
УХВАЛИВ:
1.Позов задовольнити.
2.Стягнути з Гладкої Оксани Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (73003, Херсонська область, м. Херсон, пр. Незалежності (Ушакова), буд. 37; код ЄДРПОУ 44326699) заборгованість згідно договору про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу в розмірі 2092/дві тисячі дев`яносто дві/грн 59 коп., пеню в розмірі 446/чотириста сорок шість/грн 02 коп., штраф в розмірі 104/сто чотири/грн 63 коп., 3 % річних в розмірі 225/двісті двадцять п`ять/грн 14 коп., інфляційні втрати в розмрі 1129/одна тисяча сто двадцять дев`ять/грн 01 коп., витрати на демонтаж рекламного засобу в розмірі 1527/одна тисяча п`ятсот двадцять сім/грн 78 коп., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422/дві тисячі чотириста двадцять дві/грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 21 липня 2026 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська