ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2026 року Чернігів Справа № 620/3171/26
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі: 
головуючої судді Виноградової Д.О.,
за участі секретаря Годун Т.Ю., 
представника позивача Кириченко Ю.Ю.,
представника відповідача Мойсеєнко Я.С.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» до Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» (далі – позивач, ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ») звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України (далі – відповідач, Казначейство), у якому просить (з урахуванням уточнених позовних вимог):
визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо незабезпечення виконання рішення Господарського суду Донецької області від 25.05.2021 у справі № 905/687/20 (наказ № 905/687/20, що виданий 11.02.2022 Господарським судом Донецької області) про стягнення з Державного підприємства «Дослідне господарство «Донецьке» Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.М. Соколовського» на користь ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 30844997) залишку заборгованості у розмірі 16 716 655,86 грн (шістнадцять мільйонів сімсот шістнадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять гривень 86 копійок);
зобов`язати Державну казначейську службу України вжити всіх необхідних заходів для забезпечення виконання рішення Господарського суду Донецької області від 25.05.2021 у справі № 905/687/20 (виконавчий документ - наказ № 905/687/20, виданий 11.02.2022) в частині стягнення залишку заборгованості у розмірі 16 716 655,86 грн (шістнадцять мільйонів сімсот шістнадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять гривень 86 копійок) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 30844997).
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 25.05.2021 у справі №905/687/20 судом було видано відповідний наказ, який 04.01.2023 року надійшов на виконання до Торецького ВДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного МРУ МЮ, де було відкрито виконавче провадження №70660617. Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», у разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Оскільки протягом встановленого законом шестимісячного строку рішення суду органом ДВС виконано не було (через відсутність майна у боржника та інші обставини, викладені у листі-відповіді Східного МРУ МЮ на скаргу позивача), подальше виконання було передано до Державної казначейської служби України за процедурою, передбаченою Законом «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». 
Після передачі виконавчого документа на виконання до органів Казначейства, Державна казначейська служба України листом від березня 2025 року (на запит адвоката Юлії Кириченко від 25.03.2025 № 25/03/25/1) офіційно підтвердила отримання 04.03.2025 від Торецького ВДВС оригіналу наказу Господарського суду Донецької області у справі № 905/687/20. Відповідач повідомив, що вказаний виконавчий документ прийнято до виконання та взято на облік за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою». Разом з тим, Казначейство одразу зазначило, що судове рішення віднесено до третьої черги погашення заборгованості, а його фактичне виконання залежить виключно від обсягу бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет на відповідний рік. У цьому ж листі Казначейство визнало системний характер проблеми недостатнього фінансування та вказало, що воно постійно звертається до Міністерства фінансів України як до головного розпорядника коштів з пропозиціями щодо збільшення асигнувань, оскільки наявний ресурс не дозволяє виконувати рішення у встановлені законом строки. Проте, незважаючи на тривалий час перебування виконавчого документа на обліку Державної казначейської служби України, рішення суду станом на момент звернення до Чернігівського окружного адміністративного суду не виконано.
Позивач вважає, що обставина відсутності у відповідача бюджетних коштів за відповідною бюджетною програмою та наявність значної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні в органах Казначейства, не може слугувати підставою для невиконання судового рішення, ухваленого на користь позивача. З огляду на вказане просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Державна казначейська служба України подала відзив на позов, у якому заперечує проти позову та зазначає, що відповідно до частини третьої статті 4 Закону про гарантії та приписів Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 наказ суду з 04.03.2025 перебуває на обліку та виконанні у Казначействі за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» (далі – КПКВК 3504040).
Заборгованість Державного підприємства «Дослідне господарство «Донецьке» Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» перед позивачем віднесена до третьої черги. Казначейство постійно звертається до Мінфіну із пропозиціями щодо необхідності передбачення у Законі про Державний бюджет України достатнього обсягу коштів за КПКВК 3504040, що дозволило б виконувати відповідні судові рішення у максимально стислі законом строки.
Натомість, Верховна Рада України щороку визначає у Державному бюджеті видатки держави на виконання рішень за КПКВК 3504040, які є недостатніми навіть для погашення заборгованості за першою чергою. Отже, оскільки встановлений Верховною Радою України обсяг коштів не дозволяє Казначейству здійснити погашення заборгованості за рахунок КПКВК 3504040 за всіма рішеннями судів, гарантованих державою, то наразі кошти на виконання наказу суду не перераховані стягувачеві з незалежних від Казначейства обставин. 
Позивачем подана відповідь на відзив, у якій не погоджується з доводами відповідача, наведеними у відзиві на позов. Позивач зазначає, що матеріали справи свідчать, що Казначейство дійсно надсилало типові стандартні листи загального змісту до Мінфіну. Проте, як вбачається з наданих документів, Міністерство фінансів України послідовно відмовляло у виділенні додаткових ресурсів, посилаючись на умови воєнного стану. Вказане свідчить про те, що держава як єдиний суб`єкт права, через свої органи (і Казначейство, і Мінфін), неспроможна виконати судове рішення впродовж більше як трьох років. Така ситуація є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд у його матеріальному аспекті - право на виконання судового рішення), практика застосування якої є обов`язковою для суду відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Позивач посилається на постанову Верховного Суду від 21.02.2023 у справі № 500/5748/21, у якій вказано, що загальні листи Казначейства щодо збільшення бюджетних призначень за КПКВК 3504040 є «хибним» доказом виконання цього обов`язку, оскільки пункт 49 Порядку вимагає звернення після надходження кожного виконавчого документа від кожного стягувача. Очевидно, на думку позивача, що у справі № 620/3171/26 відповідач цього обов`язку не виконав. Уся наявна переписка Казначейства з Мінфіном - це загальні листи з узагальненими даними про кількість невиконаних рішень і загальний обсяг заборгованості по програмі. Жоден із них не містить посилання на справу № 905/687/20, на виконавчий документ ТОВ «БЕТА АГРО-ІНВЕСТ» або на конкретну суму заборгованості перед позивачем, і жоден не надсилався у десятиденний строк з дня надходження виконавчого документа.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.04.2026 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.04.2026 ухвалено перейти до розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» до Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.05.2026 продовжено процесуальний строк підготовчого провадження на 30 днів.
У судовому засідання представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд задовольнити позов повністю. 
Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову та пояснила суду, що Державна казначейська служба України виконує всі вимоги, визначені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши позиції учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 25.05.2021 у справі № 905/687/20 позовні вимоги ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» було задоволено: стягнуто з Державного підприємства «Дослідне господарство «Донецьке» Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» на користь позивача заборгованість у розмірі 17 370 059,41 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 260 550,89 грн. 
Судом видано наказ від 11.02.2022 по справі № 905/687/20 про стягнення з Державного підприємства «Дослідне господарство «Донецьке» Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» на користь позивача заборгованість у розмірі 17 370 059,41 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 260 550,89 грн. 
З січня 2023 року вищевказаний наказ суду перебував на виконанні у Торецькому відділі державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 
Ухвалою Суду від 21.01.2025 у справі № 905/687/20 вирішено, зокрема, зобов`язати начальника органу виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом вжиття всіх необхідних заходів примусового виконання наказу, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».
На виконання ухвали Суду від 21.01.2025 у справі № 905/687/20 на адресу Казначейства 04.03.2025 надійшов лист органу виконавчої влади від 24.02.2025 № 70660617/2 з метою подальшого виконання наказу суду.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону про гарантії та приписів Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі – Порядок № 845) наказ суду з 04.03.2025 перебуває на обліку та виконанні у Казначействі за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» (далі – КПКВК 3504040).
На запит представника позивача від 13.02.2026 № 13/02/26/1 Державна казначейська служба України листом від 19.02.2026 № 5-06 06/4489 повідомила про неможливість виконання судового рішення у встановлені законом строки через критичний дефіцит бюджетних асигнувань. 
Відповідно до наданої відповідачем інформації та матеріалів листування, протягом 2023-2026 років Казначейство систематично зверталося до Міністерства фінансів України з пропозиціями щодо збільшення фінансування за бюджетною програмою КПКВК 3504040 (зокрема, листами від 07.02.2023 № 5-05-05/2149, від 04.12.2023 № 5-05-1-05/23100, від 01.01.2024 № 5-05-1-05/103, від 26.12.2024 № 5-05-1 05/30053, від 06.01.2025 № 5-05-1-05/317, від 29.12.2025 № 5-05-1-05/29353 та від 08.01.2026 № 5-05-1-05/618). 
У свою чергу, Міністерство фінансів України у своїх відповідях на запити Казначейства (зокрема, у листах від 09.12.2022 № 16010-18-5/29364, від 22.01.2024 № 16110-18-5/1927, від 18.12.2024 № 16110-18-5/34947, від 29.01.2025 № 16110-18 5/2851, а також у листах за грудень 2025 та січень 2026 років) зазначає, що в умовах воєнного стану ресурси держави пріоритетно спрямовуються на національну безпеку та оборону, а видатки на виконання судових рішень здійснюються виключно в межах наявних фінансових можливостей. 
Станом на час звернення позивача до суду виконавчий лист не виконаний, а тому позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу “заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом”. Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (далі - Закон №4901-VI) держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа). 
Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. 
Частиною другою, четвертою статті 3 Закону № 4901-VI обумовлено, що стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.
Пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону №4901-VI встановлено, що заборгованість погашається в такій черговості:
у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника;
у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами;
у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.
Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
Відповідно до статті 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845).
Відповідно до пункту 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Зміст зазначеного пункту кореспондується із положеннями підпункту 1 пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, а саме: установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету:
1) рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.
Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.
Пунктом 35 Порядку №845 визначено, що Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації):
1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду;
2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень;
3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності;
4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні;
5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення.
У разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду (пункт 36 Порядку №845).
Відповідно до пункту 38 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.
Згідно з пунктом 39 Порядку №845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом одного місяця з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України або рішенням про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету. Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.
Зміст спірних правовідносин, які склались у цій справі зводиться до тривалого невиконання Державною казначейською службою України 
Так, Рішенням Господарського суду Донецької області від 25.05.2021 у справі №905/687/20 позовні вимоги ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» було задоволено: стягнуто з Державного підприємства «Дослідне господарство «Донецьке» Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» (код ЄДРПОУ 34686317) на користь позивача заборгованість у розмірі 17 370 059,41 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 260 550,89 грн. На виконання вказаного рішення судом було видано відповідний наказ.
04.01.2023 року наказ Господарського суду Донецької області надійшов на виконання до Торецького ВДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного МРУ МЮ, де було відкрито виконавче провадження №70660617.
Оскільки протягом встановленого законом шестимісячного строку рішення суду органом ДВС виконано не було (через відсутність майна у боржника та інші обставини, викладені у листі-відповіді Східного МРУ МЮ на скаргу позивача), подальше виконання було передано до Державної казначейської служби України за процедурою, передбаченою Законом «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».
У ході розгляду справи по суті та з матеріалів справи судом встановлено, станом на 24.02.2025 наказ по справі №905/687/20 виконано частково, залишок боргу складає 16716655,86 грн.
Судом встановлено, що після передачі виконавчого документа на виконання до органів Казначейства, Державна казначейська служба України листом від березня 2025 року (на запит адвоката Юлії Кириченко від 25.03.2025 № 25/03/25/1) офіційно підтвердила отримання 04.03.2025 від Торецького ВДВС оригіналу наказу Господарського суду Донецької області у справі № 905/687/20. Відповідач повідомив, що вказаний виконавчий документ прийнято до виконання та взято на облік за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою».
Таким чином, виконавчий лист зареєстровано Казначейством 04.03.2025 за 3 чергою, за бюджетною програмою КПКВК 3504040 та відповідно знаходиться на виконанні з 04.03.2025.
Також листом від 27.03.2025 № 5-06-06/6920 Державна казначейська служба України повідомила позивача, що виконання виконавчого листа на користь ТОВ «Бета-Агро-Інвест» по справі №905/687/20 буде здійснено Державною казначейською службою України у черговому порядку за бюджетною програмою КПКВ 3504040 «Забезпечення виконання рішення суду, що гарантовані державою» в межах бюджетних асигнувань, що визначаються законом про Державний бюджет України згідно черговості, що склалась на час пред`явлення виконавчих документів до виконання. 
З матеріалів справи слідує, що станом що на виконанні за КПКВК 3504040 станом на дату надходження спірного виконавчого листа до казначейської служби перебувало понад 240 033 судових рішень на суму понад 6 581,04 млн гривень (лист Казначества від 28.02.2025 № 5-05-1-05/4769). За даними АРМ Реєстр судових рішень АС «Є-Казна» WEB станом на 16.04.2025 за КПКВК 3504040 в Казначействі перебувають на виконанні 245666 судових рішень на загальну суму понад 7 826 млн грн, які надійшли раніше наказу суду (згідно витягу з АРМ Реєстр судових рішень АС «Є-Казна» WEB).
У силу вимог пункту 49 Порядку №845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.
Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.
Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного суду від 24.10.2024 у справі 120/4764/21-а.
З матеріалів справи слідує, що Державна казначейська служба України, переймаючись проблематикою, пов`язаною із значною тривалістю виконання рішень судів за рахунок коштів бюджетної програми постійно звертається до Мінфіну із пропозиціями щодо необхідності передбачення у законі про Державний бюджет України достатнього обсягу коштів за КПКВК 3504040, що дозволило б виконувати відповідні судові рішення у максимально стислі законом строки, в тому числі Казначейство зверталося до Міністерства фінансів України листами від 10.03.2025 №5-05-1-05/5541, від 20.03.2025 № 5-05-1-05/6386, від 31.03.2025 №5-05-1-05/7098 та далі кожні десять днів щодо необхідності внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України» у зв`язку з неможливістю здійснення безспірного списання коштів через їх недостатність, тобто в 10-денний термін, з моменту отримання 04.03.2025 ними виконавчого листа по справі № 905/687/20.
Крім того, Законом України про Державний бюджет України на 2026 рік (як і відповідними законами на попередні роки) також не встановлено бюджетних призначень, достатніх для безспірного списання коштів державного бюджету за КПКВК 3504040 на виконання рішень суду, віднесених до третьої черги погашення заборгованості. Тобто залишок коштів за КПКВК 3504040 протягом поточного року буде спрямований у повному обсязі на погашення заборгованості за рішеннями суду, віднесеними до першої черги, що виключає перерахування коштів на користь позивачів протягом 2026 року. У зв`язку із цим заборгованість за наказом суду по справі № 905/687/20, яка віднесена до третьої черги, може бути погашена після виконання першої, другої черги, а також судових рішень, які обліковуються за третьою чергою та надійшли на виконання раніше, ніж наказ суду.
При цьому суд враховує, що ані пункт 49 Порядку № 845, ані інші акти законодавства не визначають форми та змісту інформування Мінфіну щодо необхідності внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України» у зв`язку з неможливістю здійснення безспірного списання коштів через їх недостатність, зокрема, не встановлюють вимоги зазначення прізвищ стягувачів або номерів справ, що надійшли до них на виконання.
Суд відхиляє посилання позивача на постанову Верховного Суду від 21.02.2023 №500/5748/21, оскільки Верховний Суд у вказаній справі вказав, що у матеріалах справи були відсутні докази, які б підтверджували, що Казначейство у 10-денний строк з моменту надходження виконавчого документа зверталося до Міністерства фінансів України з відповідними пропозиціями щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України у зв`язку з неможливістю здійснення безспірного списання коштів через їх недостатність, натомість у цій справі такі докази в наявності. 
У справі, що розглядається, відповідачем надано належні докази про направлення до Міністерства фінансів України вищезазначених листів із пропозиціями щодо необхідності внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України» у частині збільшення видатків на виконання бюджетної програми КПКВК 3504040 у строк, передбачений пунктом 39 Порядку № 845, що свідчить про відсутність бездіяльності з боку відповідача в частині тривалого невиконання виконавчого листа по справі №905/687/20. 
Крім того суд зауважує, що відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”).
Суд зауважує, що за практикою ЄСПЛ в інших справах проти України встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (“Корнілов та інші проти України”, заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003).
Навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапівницький та інші проти України», заява №60858/00).
Позовна вимога про зобов`язання Державну казначейську службу України вжити всіх необхідних заходів для забезпечення виконання рішення Господарського суду Донецької області від 25.05.2021 у справі № 905/687/20 (виконавчий документ - наказ № 905/687/20, виданий 11.02.2022) в частині стягнення залишку заборгованості у розмірі 16 716 655,86 грн (шістнадцять мільйонів сімсот шістнадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять гривень 86 копійок) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ” (код ЄДРПОУ 30844997) також не підлягає задоволенню, оскільки похідна від першої позовної вимоги, в задоволенні якої відмовлено судом. 
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин справи та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши фактичні обставини справи, що лежать в основі спору по даній справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на всі аргументи учасників справи, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті2та частини 2 статті77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Правові підстави для розподілу судових витрат згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.
Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» до Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ», вул. Центральна, 13а, с. Малий Листвен, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14007, код ЄДРПОУ 30844997.
Відповідач: Державна казначейська служба України, вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 37567646. 
Повний текст рішення виготовлено 24 липня 2026 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА