ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року | Справа №160/23824/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качанка О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі справу за позовом адвоката Щербачова Андрія Петровича в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Щербачова Андрія Петровича в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:
- визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 за підписом начальника Криворізького гарнізону полковника ОСОБА_2 від 29 липня 2026 року № 6665 у виданні наказу про розподіл житлової площі між військовими частинами з метою забезпечення полковника ОСОБА_1 житловим приміщенням для постійного проживання;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати наказ про розподіл житлової площі між військовими частинами з метою забезпечення полковника ОСОБА_1 житловим приміщенням для постійного проживання;
- зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 , на підставі наказу начальника Криворізького гарнізону полковника ОСОБА_2 , прийняти рішення у вигляді протоколу, відповідно до вимог пункту 7 розділу ІІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (додаток 4), про надання житлового приміщення для постійного проживання полковника ОСОБА_1 шляхом виключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з числа службового, та подати його командиру військової частини на затвердження;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 , на підставі затвердженого протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про надання житлового приміщення для постійного проживання ОСОБА_1 , видати наказ про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, який видається протягом трьох робочих днів з дня затвердження протоколу.
Позовну заяву обґрунтовано тим, що полковник ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 29 вересня 2025 року по теперішній час.
Починаючи з 24 червня 2006 року по 29 вересня 2025 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 27 листопада 2025 року поновлено полковника ОСОБА_1 на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень у військовій частині НОМЕР_1 в загальній черзі з 19 серпня 2008 року, у списках на першочергове забезпечення житловими приміщеннями, як учасника бойових дій з 17 серпня 2015 року, у списках на забезпечення службовим житлом (службовою житловою площею) та у списках осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання складом сім`ї 4 (чотири) особи.
З метою реалізації свого права на забезпечення житлом, враховуючи наявні підстави, визначені законом, позивачем подано рапорт про виведення квартири з числа службових та надання її, як житло для постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
За результатами розгляду рапорту надано відповідь № 6665 від 29 липня 2026 року, згідно з якою відмовлено у вирішенні питання про виключення житлового приміщення з числа службового.
Позивач вважає таку відмову протиправною та, зокрема, вказує, що відповідачами не забезпечено належного розгляду рапорту позивача житловою комісією, не сформовано та не направлено відповідні матеріали (квартирну справу) до уповноважених органів для погодження, не прийнято рішення за результатами розгляду у визначеній процедурі.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.
Військова частина НОМЕР_1 заперечувала проти задоволення позовних вимог, про що 31.08.2026 надала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.
Відповідач вказує, що ключовим чинником в розгляді питань з забезпечення житлом є місце військової служби.
У зв`язку з тим, що позивач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , а житлова комісія військової частини НОМЕР_2 не входить до складу житлових комісій Криворізького гарнізону, вирішувати питання забезпечення позивача житлом не перебуває в компетенції Криворізького гарнізону.
Тож відповідач вважає, що будь-якої вини чи протиправних дій з боку військової частини НОМЕР_1 стосовно позивача допущено не було.
Ухвалою суду від 11.08.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив такі обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій, у період з 24.06.2006 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , наказом від 09.04.2025 № 958 призначений начальником центру штабу військової частини НОМЕР_2 та в подальшому заступником командира військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується паспортом громадянина України, карткою платника податків, посвідчення серії НОМЕР_4 , записами про службу в посвідченні офіцера серії НОМЕР_5 , витягом з послужного списку ОСОБА_1 .
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про затвердження протоколу засідання житлової комісії частини № 28» від 12.02.2020 № 395 надано 2-кімнатну службову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 51,9 кв. м., житловою площею - 30,3 кв. м. майору ОСОБА_1 , на сім`ю з 4-х осіб: ОСОБА_1 - 1984 року народження, ОСОБА_3 - 1988 року народження, ОСОБА_4 - 2017 року народження, ОСОБА_1 - 2019 року народження.
Виконавчим комітетом Центрально-міської районної у місті ради міста Кривого Рогу було видано 06.04.2021 ОСОБА_1 ордер на жиле приміщення № 1441 серії С, яким надано право на заняття жилого приміщення жилою площею 30,3 кв. м., що складається з двох кімнат в окремій квартирі за адресою АДРЕСА_1 .
Протоколом житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01 жовтня 2025 року було прийнято рішення зняти полковника ОСОБА_1 зі всіх видів квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 складом його сім`ї.
Відповідно до витягу з протоколу № 24 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 27.11.2025 вирішено поновити полковника ОСОБА_1 на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень у військовій частині НОМЕР_1 в загальній черзі з 19 серпня 2008 року, в списках на першочергове забезпечення житловими приміщеннями, як учасника бойових дій, з 17 серпня 2015 року та у списках осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання складом сім`ї 4 особи.
Відповідно до протоколу № 6 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 вирішено внести зміни до облікової (квартирної) справи полковника ОСОБА_1 , а саме залишити на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 складом сім`ї 5 (п`ять) осіб: ОСОБА_1 - 1984 року народження, ОСОБА_3 - 1988 року народження, ОСОБА_4 - 2017 року народження, ОСОБА_1 - 2019 року народження, ОСОБА_5 - 2026 року народження.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.06.2026 № 5329 затверджено вищезгаданий протокол засідання житлової комісії.
Позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 з рапортом, який зареєстрований 27.07.2026 за № 3344, щодо виведення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з числа службового житла для оформлення права на постійне проживання у вищевказаній квартирі з членами сім`ї позивача.
Листом військової частини НОМЕР_1 від 29.07.2026 № 6665 повідомлено, що питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців та членів їх сімей, вирішуються за місцем проходження військової служби та перебування їх на обліку. Ключовим чинником в розгляді питань з забезпечення житлом є місце військової служби. У зв`язку з тим фактом, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , а також житлова комісія військової частини НОМЕР_2 не входить до складу житлових комісій Криворізького гарнізону, вирішувати питання забезпечення ОСОБА_1 житлом не є в компетенції відповідного гарнізону.
Не погодуючись з наведеною відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам) справи, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава забезпечує військовослужбовців житлом або за їхнім бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання житло відповідно до цього Закону та інших законів України.
Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей визначений Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінетів Міністрів України 03.08.2006 № 1081 (далі - Порядок № 1081).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1081 військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Військовослужбовці, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та визнані в установленому законодавством порядку особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), пов`язаних з безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та члени сімей військовослужбовців, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел, чи грошовою компенсацією за належне їм для отримання житлове приміщення з урахуванням пільг, установлених законами.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 1081 центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, розвідувальні органи, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями:
- видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом, а також щороку визначають обсяги службового житла і житла, що надається військовослужбовцям для постійного проживання;
- виділяють до 20 відсотків житла для забезпечення осіб, зазначених в абзаці другому пункту 3 цього Порядку, жилими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел і розташовані у населених пунктах, у яких вони перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, чи грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення в таких же обсягах.
Питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (пункт 6 Порядку № 1081).
Відповідно до пункту 22 Порядку № 1081 облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Згідно з пунктом 25 Порядку № 1081 на кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа.
Облікова справа зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку, а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років - у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом - в квартирно-експлуатаційному органі. Після закінчення зазначеного строку справа знищується у встановленому порядку.
Відповідно до пункту 29 Порядку № 1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я або у разі, коли вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку із скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі розформування військової частини - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла.
Згідно з пунктом 32 Порядку № 1081 військовослужбовцям житло надається згідно з чергою.
Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).
Житлове приміщення, що надається військовослужбовцю для постійного проживання, повинне бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним та технічним вимогам (пункт 33 Порядку № 1081).
Відповідно до пункту 34 Порядку № 1081 на підставі рішення про надання житла виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради, а в закритому військовому містечку - квартирно-експлуатаційний орган видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення, безпосередньо військовослужбовцю, на ім`я якого він виписаний, або за його дорученням іншій особі. Ордер може бути виданий лише на вільне житлове приміщення.
З метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція № 380).
Ця Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (абзац 1 пункту 1 розділу І Інструкції № 380).
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 380 військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.
Житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету на виплату грошової компенсації для сімей загиблих військовослужбовців визначено Порядком та умовами надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №719 від 19.10.2016 (зі змінами).
Питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців та членів їх сімей, вирішуються за місцем проходження військової служби та перебування їх на обліку (пункт 7 розділу І Інструкції № 380).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції № 380 для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі - військова частина) утворюються житлові комісії (далі - житлова комісія військової частини).
До житлових комісій військових частин також належать житлові комісії квартирно-експлуатаційних органів та ТЦК та СП, які утворюються для ведення у встановленому порядку обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, або виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення особами з числа звільнених із військової служби в запас або відставку.
Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Інструкції № 380 основними завданнями житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) є:
перевірка житлових умов військовослужбовців та членів їх сімей;
прийняття рішення з житлових питань, у тому числі із розгляду відповідних рапортів (заяв) військовослужбовців та членів їх сімей з житлових питань;
ведення обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею);
ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
розгляд заяв, скарг та пропозицій, що виникли під час роботи житлових комісій військових частин, та прийом громадян з житлових питань;
видача документів, які створюються житловими комісіями військових частин під час виконання вимог цієї Інструкції;
ведення оперативного обліку службових житлових приміщень.
Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції № 380 передбачено, що житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо:
взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею);
взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення;
зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва.
Відповідно до пункту 8 розділу ІІ Інструкції № 380 рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом (додаток 4), підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі.
Прийняття рішень про забезпечення житловою площею командира військової частини здійснюється житловою комісією військової частини, затверджується та оголошується в наказі старшим начальником за підпорядкованістю.
Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції № 380 встановлено, що з метою здійснення контролю за організацією забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України утворюється комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Комісія з контролю) та затверджується її склад.
До складу Комісії з контролю включаються представники фінансової та юридичної служб апарату Міноборони та Збройних Сил України, Департаменту кадрової політики, Департаменту з питань запобігання та виявлення корупції, Департаменту соціального забезпечення, Головної інспекції Міноборони, Головного управління капітальних вкладень (далі - ГУКВ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , представники підрозділів психологічної підтримки персоналу та цивільно-військового співробітництва Збройних Сил України, а також представник Громадської ради при Міноборони (за згодою).
Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом, який підписується всіма членами комісії, присутніми на засіданні та секретарем, затверджується головою Комісії з контролю. У разі відмови члена комісії підписати протокол, зазначається причина такої відмови.
Згідно з пунктом 11 розділу ІІ Інструкції № 380 комісія з контролю відповідно до визначених завдань має право приймати рішення щодо:
погодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про надання військовослужбовцям та членам їх сімей жилої площі для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;
погодження рішення житлової комісії військової частини про надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень;
перегляду раніше прийнятих рішень Комісії з контролю.
У разі непогодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) Комісія з контролю повертає документи на доопрацювання із відповідним обґрунтуванням.
Про результати роботи голова Комісії з контролю доповідає Міністру оборони України один раз на квартал.
Відповідно до положень розділу ІІІ Інструкції № 380 за поданням ГУКВ на підставі пропозицій ЦУІІЗ заступник Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) затверджує розподіл житла у КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом десяти робочих днів з дня його отримання. Всі жилі приміщення розподіляються в пропорційному співвідношенні залежно від кількості військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями та шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (пункт 1).
ГУКВ протягом п`яти робочих днів з дня надходження затвердженого заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) розподілу жилих приміщень доводить його через ЦУІІЗ до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за місцезнаходженням житла (пункт 4).
Начальник КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району невідкладно доводить затверджений розподіл жилих приміщень до начальника гарнізону.
Начальник гарнізону відповідно до затвердженого заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) розподілу житлових приміщень:
протягом п`яти робочих днів за погодженням з КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району подає клопотання до виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради про включення житлових приміщень до числа службового житла;
протягом десяти робочих днів за пропозицією житлової комісії гарнізону, яка щороку утворюється наказом начальника гарнізону з представників військових частин гарнізону для розподілу житлової площі в гарнізоні, приймає рішення та затверджує розподіл житлової площі між військовими частинами гарнізону, про що видає відповідний наказ (пункт 5).
Наказ начальника гарнізону про розподіл жилих приміщень між військовими частинами невідкладно доводиться до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) (пункт 6).
Протягом одного місяця з дня видання наказу начальника гарнізону про розподіл житлової площі між військовими частинами житлова комісія військової частини (об`єднаної житлової комісії) відповідно до вимог цієї Інструкції приймає рішення про:
надання службових жилих приміщень військовослужбовцям та членам їх сімей;
надання жилих приміщень військовослужбовцям та членам їх сімей для постійного проживання згідно з чергою у військовій частині, яка визначається часом перебування на обліку.
Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом (додаток 4) та подається командиру військової частини на затвердження.
Затверджений протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про розподіл жилих приміщень разом з обліковою справою військовослужбовця протягом п`яти робочих днів з дня його затвердження направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району (пункт 7).
Згідно з пунктом 17 розділу VІ Інструкції № 380 у разі переміщення військовослужбовця, який перебуває на обліку, по військовій службі до іншої військової частини житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) на підставі наказу про переміщення до нового місця служби на найближчому засіданні, але не пізніше місяця з дати виключення зі списків особового складу військової частини приймає рішення щодо виключення з обліку у військовій частині та направляє за встановленим порядком відповідну особову справу військовослужбовця до нового місця його служби.
Відповідно до пункту 3 розділу VII Інструкції № 380 для прийняття рішення про надання жилих приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) протягом одного місяця з дня затвердження командиром військової частини протоколу з питань, вказаних у пункті 7 розділу ІІІ цієї Інструкції, розглядає документи облікових справ військовослужбовців.
Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.
Затверджений у встановленому законодавством порядку протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) є підставою для підготовки наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, який видається протягом трьох робочих днів з дня затвердження протоколу.
Протягом трьох робочих днів з дня видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання облікова справа військовослужбовця разом з витягом із затвердженого у встановленому законодавством порядку протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) та зазначеного наказу направляються військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.
Згідно з пунктом 4 розділу VII Інструкції № 380 на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом п`яти робочих днів з дня їх надходження готує список надання жилої площі для постійного проживання (додаток 23) (далі - список надання постійного житла), який затверджується командиром військової частини.
Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) невідкладно в межах строку, визначеного абзацом першим цього пункту, направляються до ЦУІІЗ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.
Відповідно до пункту 5 Розділу VII Інструкції № 380 для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).
За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про:
погодження надання постійного житла;
відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.
Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.
У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, ТЦК та СП та військовими частинами.
Положеннями пункту 6 Розділу VII Інструкції № 380 передбачено, що ЦУІІЗ на підставі рішення Комісії з контролю протягом п`яти робочих днів з дня проведення засідання Комісії з контролю готує список надання постійного житла у Збройних Силах України та надає його до ГУКВ.
ГУКВ протягом одного дня подає список надання постійного житла заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків), який затверджує цей список протягом десяти робочих днів з дня його надходження.
Згідно з пунктом 7 розділу VII Інструкції № 380 затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.
До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
Ордер на постійну житлову площу в закритих військових містечках оформлюється та видається відповідним начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом п`яти робочих днів.
Для вселення в надане житлове приміщення військовослужбовець здає ордер на постійну житлову площу до житлово-експлуатаційної організації, за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації, що здійснює обслуговування цього житлового приміщення, або до будинкоуправління відповідного КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.
Ордер на постійну житлову площу може бути визнаний недійсним у порядку, встановленому законодавством.
Пунктом 8 розділу VII Інструкції № 380 передбачено, що КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району інформує військовослужбовців та членів їх сімей про готовність ордера не пізніше одного місяця з дня затвердження Списку надання постійного житла у Збройних Силах України.
Про видачу (вручення) ордера КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом трьох робочих днів повідомляє житлову комісію військової частини (об`єднану житлову комісію), яка на найближчому засіданні приймає рішення про зняття військовослужбовця з обліку.
Ордер та рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про зняття з обліку є підставами для видання наказу командира військової частини про забезпечення житловими приміщенням для постійного проживання та зняття з обліку.
З аналізу наведених положень законодавства вбачається, що законодавством встановлено багаторівневу та імперативну процедуру вирішення питань розподілу житлової площі та надання житла для постійного проживання.
Зазначений порядок передбачає послідовне проходження чітко визначених стадій: від затвердження загального розподілу житла Міністерством оборони України та видання наказу начальника гарнізону про розподіл житлової площі між військовими частинами, до прийняття рішення житловою комісією військової частини за місцем проходження служби й перебування військовослужбовця на обліку, видання відповідного наказу командира, обов`язкового погодження надання житла Комісією з контролю Міністерства оборони України і, як наслідок, видачі ордера виконавчим органом місцевої ради.
Оскільки кожен із зазначених суб`єктів наділений виключно власною компетенцією, реалізація права на житло можлива лише за умови суворого дотримання встановленого законодавством алгоритму та визначеної послідовності дій.
Розглядаючи позовні вимоги про визнання протиправною відмови у виданні наказу про розподіл житлової площі між військовими частинами та зобов`язання відповідача видати такий наказ, суд доходить висновку про відсутність підстав для їх задоволення.
Відповідно до пунктів 5 та 6 розділу III Інструкції № 380, прийняття рішення та видання наказу про розподіл житлової площі між військовими частинами в межах гарнізону належить до виключних повноважень начальника гарнізону, який діє за пропозицією житлової комісії гарнізону.
Разом з тим перебування особи на посаді начальника гарнізону не звільняє її від дотримання встановленої процедури та не надає права ухвалювати рішення одноосібно за індивідуальним рапортом військовослужбовця.
Відповідно до пунктів 1, 5, 6 розділу III Інструкції № 380, начальник гарнізону приймає рішення та видає наказ про розподіл житлової площі між військовими частинами гарнізону виключно за сукупності таких умов:
- на підставі розподілу житла, затвердженого заступником Міністра оборони України;
- за обов`язковою пропозицією житлової комісії гарнізону, яка щороку утворюється з представників усіх військових частин гарнізону;
- пропорційно кількості військовослужбовців у кожній військовій частині і членів їх сімей, які перебувають на житловому обліку.
У спірних правовідносинах позивач звернувся з вимогами видати наказ про міжчастинний розподіл житлової площі задля забезпечення його особисто постійним житлом шляхом виведення конкретної квартири зі статусу службової. Однак індивідуальне вирішення житлового питання окремого військовослужбовця не належить до процедури гарнізонного розподілу житла між частинами, оскільки передбачені законодавством підстави та процедурні передумови (рішення Міноборони та пропозиція житлової комісії гарнізону) для видання наказу про розподіл житла були відсутні.
Щодо позовних вимог про зобов`язання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення у формі протоколу про надання житлового приміщення для постійного проживання шляхом виключення квартири з числа службових, суд зазначає про її безпідставність з огляду на таке.
Виключення житлового приміщення з числа службового належить до компетенції виконавчого органу відповідної місцевої ради і здійснюється за клопотанням відповідних квартирно-експлуатаційних органів (КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району або начальника гарнізону, а не за самостійним рішенням житлової комісії військової частини.
Крім того, надання житла для постійного проживання відбувається суворо за черговістю, яка визначається часом зарахування на квартирний облік, тоді як зобов`язання комісії прийняти рішення поза загальною гарнізонною чи внутрішньою чергою може призвести до порушення прав інших військовослужбовців.
Позовна вимога про зобов`язання відповідача видати наказ про надання жилого приміщення для постійного проживання протягом трьох днів є похідною від вимоги щодо рішення житлової комісії. Оскільки судом встановлено відсутність підстав для прийняття житловою комісією відповідного рішення, відсутні й підстави для зобов`язання командира військової частини видавати наказ про його затвердження.
Отже, за встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачами не допущено порушень прав позивача.
Інші наведені позивачем доводи не спростовують встановлених судом обставин та наведених висновків, тому не впливають на висновки суду за наслідками розгляду цієї справи.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивачем в ході судового розгляду справи не доведено неправомірності дій відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В той же час, згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.
Правильність саме такого тлумачення змісту частини 1 статті 77 та частини 2 статті 77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 по справі № 520/2261/19, що визначений у статті 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).
За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.
Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову адвоката Щербачова Андрія Петровича в інтересах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код відсутній, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 11.09.2026.

Суддя О.М. Качанок