ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

20.08.2026 Справа №905/409/26 
за позовом: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Південна, 1, код ЄДРПОУ 03361075) 

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (84320, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Олекси Тихого, 8Д, код ЄДРПОУ 34657789)

про стягнення 82797471,77 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.
Секретар судового засідання: Білогубова В.В.

У засіданні брали участь:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, м.Краматорськ звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ про стягнення заборгованості в сумі 82797471,77 грн, з яких: 66422507,44 грн – основний борг, 9269499,53 грн – пеня, 1664490,74 грн – 3% річних, 5440974,06 грн – інфляційні втрати. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору розподілу природного газу, укладеного шляхом направлення на адресу позивача заяви-приєднання №06-11Т від 01.01.2016, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за отримані у жовтні 2024 – травні 2026 послуги з розподілу природного газу в розмірі 66422507,44 грн, що стало підставою для нарахування пені, процентів річних та інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 30.06.2026 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/409/26, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у відзиві б/н від 15.07.2026 позовні вимоги визнав у повному обсязі, але зауважив, що невиконання ним договірних зобов`язань є виключно наслідком дії обставин, які від нього не залежали. Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» просило суд зменшити розмір пені, заявленої до стягнення в сумі 9269499,53 грн на 95% та відстрочити виконання рішення до 30.03.2027.

У відповіді б/н від 20.07.2026 на відзив позивач заперечував проти доводів відповідача щодо наявності підстав для зменшення пені і відстрочення виконання рішення та наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Позивач наголошував, що перебуває в аналогічних з відповідачем умовах (воєнний стан, місцезнаходження у Донецькій області газорозподільної мережі, яку він підтримує у належному стані, постійні обстріли з боку російської федерації, тощо), а посилання на збитковість або відсутність надходжень оплат за надані послуги з постачання теплової енергії не звільняє відповідача від обов`язку сплатити за розподіл природного газу та від відповідальності за несвоєчасну оплату.

У запереченнях №22072026 від 22.07.2026 на відповідь на відзив Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» наполягало на правомірності власних клопотань про зменшення пені та відстрочення виконання рішення. 

Згідно з ухвалою суду від 29.07.2026 в протокольній формі господарським судом було відкладено підготовче судове засідання на 20.08.2026.
Представники сторін у судове засідання 20.08.2026 не з`явились. Разом з тим, 20.08.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання б/н від 20.08.2026, в якому він зазначав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив провести розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.
Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи, що позов визнано відповідачем, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами 20.08.2026.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст.ст.11, 509 вказаного кодексу зобов`язання виникають, зокрема, з договору.
За змістом ч.1 ст.633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України).
За приписами ч.1 ст.641 наведеного нормативно-правового акту пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч.ч.1, 2 ст.642 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, 01.01.2016 між Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації (оператор ГРМ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (споживач) був підписаний типовий договір №06-11Т розподілу природного газу, за змістом п.1.3 якого (у первісній редакції) цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку у встановленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документальне підтверджене споживання природного газу.
01.03.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» було підписано заяву-приєднання до умов типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).
Протягом існування договірних відносин між сторонами, редакція типового договору та Кодексу ГРС неодноразово змінювалася, шляхом прийняття Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідних постанов.
Згідно з п.12.2 договору №06-11Т від 01.01.2016 (у первісній редакції), якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції типового договору розподілу природного газу, оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін. У разі незгоди споживача зі змінами він має право розірвати цей договір шляхом надсилання письмового повідомлення оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього договору зміни. Не розірвання цього договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду споживача з внесеними до цього договору змінами.
Матеріали справи не містять доказів звернення споживача до оператора ГРМ з відповідним повідомленням про розірвання договору, внаслідок чого суд виходить з того, що правовідносини сторін у спірний період жовтня 2024 року – травня 2026 року були врегульовані типовим договором №06-11Т від 01.01.2016 розподілу природного газу з урахуванням подальших змін.
Відповідно до п.1.1 укладеного сторонами правочину (тут і далі у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), цей Типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2494 (п.1.2 договору №06-11Т від 01.01.2016).
Згідно з п.1.4. типового договору послуга з розподілу природного газу – це послуга Оператора ГРМ, яка надається споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача.
За умовами п.п.2.1, 2.3 вказаного договору Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. При вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього договору та Кодексу газорозподільних систем.
Споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду (п.3.1 договору №06-11Т від 01.01.2016).
Пунктами 5.1, 5.3, 5.4 укладеного сторонами правочину встановлено, що облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. При здійсненні обліку спожитого природного газу споживачем, що не є побутовим, за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов згідно з вимогами, визначеними в Кодексі газорозподільних систем (п.5.3 типового договору). Порядок визначення об`єму розподіленого споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього договору.
За приписами п.п.6.1, 6.2 договору №06-11Т від 01.01.2016 оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення.
З урахуванням постанови №2746 від 22.12.2021 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, тариф на послуги з розподілу природного газу починаючи з 01.01.2022 складає 1,180 грн за 1 куб.м. без ПДВ (1,416 грн з ПДВ). Позивачем у позові зазначено, що тариф у 2023-2026 роках не змінювався.
Відповідно до п.12.1 договору №06-11Т від 01.01.2016 він укладений на невизначений строк.

Як вказує позивач, у період з жовтня 2024 року по травень 2026 року ним було надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» послуги з розподілу природного газу на загальну суму 66422507,44 грн, що підтверджується підписаними між сторонами актами наданих послуг, а саме:
№1515/10 від 31.10.2024 на суму 3372947,86 грн,
№1515/11 від 30.11.2024 на суму 3372947,86 грн,
№1515/12 від 31.12.2024 на суму 3372947,86 грн,
№1515/1 від 31.01.2025 на суму 3383536,43 грн,
№1515/2 від 28.02.2025 на суму 3383536,43 грн,
№1515/3 від 31.03.2025 на суму 3383536,43 грн,
№1515/4 від 30.04.2025 на суму 3383536,43 грн,
№1515/5 від 31.05.2025 на суму 3383536,43 грн,
№1515/6 від 30.06.2025 на суму 3383536,43 грн,
№1515/7 від 31.07.2025 на суму 3383536,43 грн,
№1515/8 від 31.08.2025 на суму 3383536,43 грн,
№1515/9 від 30.09.2025 на суму 3383536,43 грн,
№1515/10 від 31.10.2025 на суму 3383536,43 грн,
№1515/11 від 30.11.2025 на суму 3383536,43 грн,
№1515/12 від 31.12.2025 на суму 3383536,43 грн,
№1515/1 від 31.01.2026 на суму 3140245,34 грн,
№1515/2 від 28.02.2026 на суму 3140245,34 грн,
№1515/3 від 31.03.2026 на суму 3140245,34 грн,
№1515/4 від 30.04.2026 на суму 3140245,34 грн,
№1515/5 від 31.05.2026 на суму 3140245,34 грн.
Однак, відповідач жодного платежу за вказаний період не здійснив, внаслідок чого Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» заявлено вимогу, зокрема, про стягнення 66422507,44 грн основного боргу.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.
За приписами ст.526 вказаного кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 Цивільного кодексу України).

За правилами п.п.7.2, 7.4 договору №06-11Т від 01.01.2016 Оператор ГРМ має право, зокрема, отримувати від споживача оплату за цим договором. Споживач зобов`язався, в тому числі, здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. 
Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ (п.6.6 договору №06-11Т від 01.01.2016).
Зважаючи на визначені приписи законодавства та умови укладеного між сторонами договору, строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати основного боргу в сумі 66422507,44 грн є таким, що настав.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України).
Частиною 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.
Відповідно до п.8.2 типового договору, у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
Відтак, позивачем заявлено до стягнення 9269499,53 грн, нарахованої у загальний період з 12.11.2024 по 23.06.2026.
Правильність розрахунку відповідачем не заперечується.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на вищенаведене, позивач заявив до стягнення 3% річних у розмірі 1664490,74 грн, нарахованих у загальний період з 12.11.2024 по 23.06.2026, та інфляційну складову боргу у розмірі 5440974,06 грн, нараховану у загальний період з листопада 2024 року по травень 2026 року.
Правильність розрахунків відповідачем не заперечується.

Як зазначалось вище, відповідач у відзиві б/н від 15.07.2026 позовні вимоги визнав.
За змістом п.1 ч.2 ст.46, ч.1 ст.191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч.4 ст.191 вказаного нормативно-правового акту, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Наразі, судом не встановлено в діях відповідача, пов`язаних з визнанням позову, конкретних порушень закону, а також фактів, які б доводили порушення визнанням позову прав і законних інтересів інших осіб.
Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач зобов`язання за договором розподілу природного газу виконав належним чином, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обов`язки в частині строку їх виконання та в повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» про стягнення 66422507,44 грн основного боргу, 9269499,53 грн пені, 1664490,74 грн 3% річних, 5440974,06 грн інфляційних втрат є правомірними. 

Одночасно, згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
При цьому, за змістом ч.1 ст.550 вказаного кодексу право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.
Також, при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.
При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру штрафних санкцій фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.
Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі ст.3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.
Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.
При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст.551 Цивільного кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.
На обґрунтування клопотання відповідач, зокрема, зазначав, що був змушений почати опалювальні періоди 2024/2025, 2025/2026 років всупереч збитковості підприємницької діяльності та власним інтересам, оскільки його на законодавчому рівні визнано підприємством, яке є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Невиконання відповідачем договірних зобов`язань обумовлено виключно об`єктивними обставинами, пов`язаними з арештом всіх рахунків та майна підприємства, відсутністю державної підтримки або підтримки органів місцевого самоврядування в частині відшкодування заборгованості з різниці в тарифах для здійснення розрахунків, в тому числі, з позивачем.
Позивач проти задоволення клопотання про зменшення пені заперечував з посиланням на те, що невиконання зобов`язань є систематичним і довготривалим правопорушенням відповідача, який не виконує обов`язків з оплати послуг за договором протягом більш як 5 років. Відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості, що виникла внаслідок надання позивачем послуг з розподілу за договором №06-11Т від 01.01.2016 у спірний період. Позивач зазначав, що також виконує важливу стратегічну та соціальну функцію, здійснює розподіл в межах Донецької області, забезпечує функціонування ринку природного газу на відповідній території. Підприємство позивача належить до об`єктів критичної енергетичної інфраструктури України. Збиток позивача станом на 30.06.2024 склав 2504830 тис. грн, станом на 31.12.2024 – 1356673 тис. грн, станом на 31.12.2025 – 194648 тис. грн, станом на 31.03.2026 – 82369 тис. грн. Дебіторська заборгованість станом на 31.03.2026 – 5714060 ти. грн. Орієнтовна протяжність втрачених (тимчасово окупованих) газопроводів станом на 15.07.2026 складає 3183,43 км; орієнтовна протяжність газопроводів, які знаходяться в зоні активних бойових дій – 2805,73 км; орієнтовна протяжність знищених/або пошкоджених газопроводів складає 465,03 км; орієнтовна вартість втраченого чи пошкодженого майна та майна підприємства, яке знаходиться в зоні активних бойових дій складає 562141,45 тис. грн; орієнтовна сума на відновлення об`єктів системи газопостачання – 1496412,65 тис. грн. Збиткова господарська діяльність позивача значною мірою зумовлена невиконанням перед ним зобов`язань споживачами послуг розподілу газу, до яких віднесено і відповідача. Поряд з цим, ст.1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» забороняє підвищення тарифів на послуги з розподілу природного газу для всіх категорій споживачів, тож мораторій на підвищення тарифів стосується і відповідача, і позивача.
Суд враховує аргументи позивача і наведені обставини під час розгляду клопотання про зменшення розміру пені.
Оцінивши надані сторонами докази сукупно з об`єктивними обставинами, що склалися у державі та її економіці в період, за який заявлено до стягнення пеню, врахувавши розмір пені (9269499,53 грн), майновий стан та соціальну значущість обох сторін цього спору, взявши до уваги викладені відповідачем на обґрунтування клопотання про зменшення пені обставини (зокрема, правове регулювання діяльності відповідача свідчить, що борг перед позивачем накопичується за незалежних від відповідача обставин), а також те, що винятковість є оціночним поняттям, враховуючи приписи діючого законодавства, зважаючи на відсутність в діях відповідача прямого умислу на порушення зобов`язання, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені. Прагнучи дотримати баланс інтересів обох сторін, суд вважає за можливе скористатися своїм правом та зменшити розмір пені, що підлягає стягненню до 4634749,77 грн.
При цьому, судом враховано, що крім заявленої суми пені, позивачем також застосовано до відповідача такий вид відповідальності як стягнення 3% річних та інфляційних збитків, які є платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, та інфляційних нарахувань, які за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів.

З огляду на наведене, враховуючи висновки суду щодо наявності підстав для зменшення пені, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» підлягають частковому задоволенню.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», про відстрочення виконання рішення до 30.03.2027, що викладена у відзиві, суд зазначає про наступне:
Відповідно до ч.1 ст.239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Право на надання судом відстрочки виконання рішення також встановлено ст.331 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з зазначеними нормами, надання заявникові відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.
Як вбачається з вищевказаної норми, питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.
Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.ч.3, 4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України).
В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення, відповідач посилається на: критичний фінансовий стан Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», ведення господарської діяльності в умовах воєнного стану в державі та необхідність забезпечення опаленням об`єктів у прифронтовому місті, знаходження відповідача в зоні можливих бойових дій, визнання відповідача підприємством, яке є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Окрім того, у власному зверненні Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» наголошує на тому, що несвоєчасне погашення заборгованості перед позивачем сталось не з вини відповідача, оскільки основним видом діяльності останнього є надання послуг теплопостачання у місті Краматорську. Єдиним джерелом оплати спожитих послуг постачання теплової енергії є кошти, отримані в якості оплати за спожиті послуги. З початку збройної агресії російської федерації, платежі споживачів теплової енергії в м.Краматорськ зменшились і продовжують падати. При цьому, відповідач не має можливості нараховувати штрафні санкції за прострочення боржниками своїх зобов`язань перед теплопостачальною організацією, оскільки таке право обмежено на законодавчому рівні.
На підтвердження своєї заяви відповідачем представлено до матеріалів справи, зокрема, лист 14168/8/10-26 від 02.06.2026 Міністерства розвитку громад та територій України, згідно з яким зазначається, що територіальною комісією з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах розглянуто та узгоджено обсяги заборгованості з різниці в тарифах, яка утворилася у 2021-2025 роках та І кварталі 2026 по підприємствам теплопостачання Донецької області, в тому числі по Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» - 702,6 млн грн. Проте, Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» не передбачено кошти для компенсації заборгованості з різниці в тарифах. За змістом цього листа зазначається, що Міністерством вживаються заходи для запровадження законодавчих змін і прийняття рішень на рівні Уряду України для вирішення питання врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих підприємств в межах обсягів заборгованості по різниці в тарифах.
На підтвердження доводів відповідача ним також надано: лист №01/22-607 від 25.05.2026 Державного підприємства «Енергоринок» щодо підтвердження заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» 62172296,73 грн, перебування Державного підприємства «Енергоринок» у процедурі перетворення, погашення заборгованості відповідно до нормативно встановленого алгоритму розподілу коштів; довідку №05/649 від 04.09.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» щодо економічно обґрунтованого тарифу на послуги з постачання теплової енергії станом на 01.01.2024 на рівні 3386,28 грн/Гкал з ПДВ та тарифу, що застосовувався для фактичних нарахувань – 1526,70 грн/Гкал з ПДВ; довідки №07/734 від 01.10.2024, №07/489 від 27.06.2024, №07/824 від 03.09.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» щодо фінансового стану товариства, згідно з останньою з яких кредиторська заборгованість станом на 01.08.2025 загалом становить 1817087,73 тис. грн, дебіторська – 1223258,33 тис. грн; рішення №113/02-32-04 від 13.10.2022 Головного управління ДПС у Вінницькій області щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку; баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2023, 31.12.2024, 31.12.2025; лист №78/2/13-3690 від 21.08.2024 Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №22024050000002486 від 10.08.2024 за фактом обстрілу м.Краматорськ з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у якому відображено, в тому числі, пошкодження інфраструктури тепломережі за адресою: м.Краматорськ, вул.О.Тихого, 2В.
Наказом №4 від 05.01.2026 Міністерства енергетики України підтверджено статус Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» як критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
Місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго»: Донецька область, м.Краматорськ, вул.О.Тихого, 8-Д. Отже, відповідач знаходиться на території можливих бойових дій та продовжує виконувати соціально значущу роль забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
Відповідач наголошував, що підприємству для забезпечення успішного проходження опалювального періоду 2026/2027 років важливі навіть невеликі суми грошей, тому надання відстрочення виконання рішення у справі є дуже важливим для Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», оскільки таке відстрочення надасть можливість підприємству забезпечити успішне проходження опалювального періоду 2026/2027 років та продовжити господарську діяльність в умовах воєнного стану, накопичити кошти та у подальшому повністю виконати судове рішення.
Враховуючи вищенаведені обставини в сукупності, суд вважає, що зазначені обставини перешкоджають виконанню рішення, однак не виключають можливості самостійного виконання боржником рішення суду у цій справі. 
Суд ознайомився з запереченнями Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», що викладеі у відповіді на відзив. Проте, вважає, що вчинення дій, спрямованих на негайне виконання рішення суду від 20.08.2026, може призвести до блокування роботи відповідача, призупинення діяльності щодо стягнення заборгованості з осіб, які є його боржниками що, в свою чергу, може мати наслідком загрозу повного виконання відповідного судового акту.
Посилання стягувача на існування власних фінансових труднощів є підставою для встановлення відповідного балансу інтересів сторін при вирішенні питання щодо відстрочення, але за змістом ст.ст.239, 331 Господарського процессуального кодексу України не забороняє відстрочку в принципі. Наразі, господарським процесуальним законодавством допускається відстрочення виконання рішення на строк до одного року з дня ухвалення такого рішення, тоді як відповідач просить про відстрочення виконання рішення до 30.03.2027.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач надав достатні докази та навів переконливі аргументи, які свідчать, що зазначені у заяві обставини ускладнюють негайне виконання рішення у цій справі з урахуванням соціально важливої діяльності та необхідності якнайшвидшого відновлення господарської діяльності. Відстрочення виконання рішення для боржника в цьому випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, продовжити господарську діяльність з метою забезпечення повного виконання рішення та погашення заборгованості перед позивачем.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб ставити питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 у справі Корнілов та інші проти України, заява №36575/02, тривалість виконання вісім місяців).
Отже, відстрочення для відповідача виконання рішення суду до 30.03.2027, з урахуванням приписів ч.5 ст.331 Господарського процесуального кодексу України, не призведе до надмірної тривалості виконання судового рішення та порушення балансу інтересів сторін.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд задовольняє заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», яка викладена у відзиві, про відстрочення виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.130 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Аналогічна норма міститься в ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір».
Як встановлено, у відзиві б/н від 15.07.2026, який було подано до суду до початку розгляду справи по суті, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. 
Тобто, враховуючи наведене, з огляду на викладені вище положення закону, 50% суми судового збору у розмірі 465920 грн (82797471,77 грн * 1,5% * 0,8 / 2) підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету України. 
В той же час, згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України 50% судового збору в сумі 465920 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (в тому числі, з віднесенням у частині зменшеної пені на відповідача).

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.2 ст.46, ст.ст.86, 129, ч.1 ст.130, ч.ч.3, 4 ст.185, ч.ч.1, 4 ст.191, ст.ст.210, 233, 236-241, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зменшити розмір стягуваної суми пені до 4634749,77 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (84320, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Олекси Тихого, 8Д, код ЄДРПОУ 34657789) на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Південна, 1, код ЄДРПОУ 03361075) 66422507,44 грн основного боргу, 4634749,77 грн пені, 1664490,74 грн 3% річних, 5440974,06 грн інфляційних втрат, а також судовий збір в сумі 465920 грн.
Відстрочити Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» виконання рішення Господарського суду Донецької області від 20.08.2026 у справі №905/409/26 до 30.03.2027.

Повернути Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Південна, 1, код ЄДРПОУ 03361075) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 465920 грн, сплачений на підставі платіжної інструкції №9992084296 від 24.06.2026.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 20.08.2026.

Повний текст рішення складено 24.08.2026.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.О.Паляниця