ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року | Справа №160/6023/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АЛЬФАТЕХ» (вул.Василя Сухомлинського, буд.48б, смт.Слобожанське, Дніпропетровська область, 52001, код ЄДРПОУ 37383046) до Львівської митниці (вул.Котюшкіна Т., буд.1, м.Львів, 79007, код ЄДРПОУ 43971343) про визнання дій протиправними та скасування рішення,- 
установив:
24 лютого 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці №UA209000/2025/000010/2 від 13.01.2025 р. про коригування митної вартості товарів за ВМД 25UA209190000789U5.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність оскаржуваного рішення, прийнятого відповідачем, оскільки вважає, що ним подано до митного органу повний пакет необхідних документів, які не мали розбіжностей і містили усі необхідні відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості за заявленим методом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 р. вказана позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом надання доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: всі ксерокопії документів, складених іноземною мовою, повинні бути складені (переведені) державною мовою, у відповідності до вимог ст.15, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.
На виконання ухвали суду від 04.03.2025 р., позивачем 13.03.2025 р. усунуто означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій адміністративній справі.
07 квітня 2025 року від Львівської митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час здійснення митного оформлення за митною декларацією від 13.01.2025 № 25UA209190000789U5 (далі – МД) було опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах та виявлено наступне: - у п. 7 контракту № TRI– 0307 від 03.07.2023 (далі – контракт), вказано, що оплата за товар здійснюється на умовах, що вказані в специфікаціях, які, відповідно до п. 1 контракту є невід`ємною частиною контракту. Здійснюючи аналіз вищевказаних положень Контракту, який регулює процедуру погодження поставки товару, у тому числі і вартість товару, вбачається, що інвойс складається на підставі специфікації, при цьому, такі документи як інвойс та специфікація є взаємозалежні та самостійні документи та для встановлення усі відомостей, що містять числові значення, такі два документа, а точніше відомості, що такі містять, необхідно розглядати в сукупності. Однак, слід зазначити, що специфікація № 12 до митного оформлення не надавалася, що позбавляє можливості у повній мірі перевірити числові значення вартості товару, що містяться у поданих документах, умови поставки конкретної партії, а також чи відповідає виставлений інвойс специфікації (виставлений на підставі специфікації Інвойс є невід`ємною частиною цього контракту). Враховуючи зазначене інвойс, що відповідає узгодженій специфікації уточнює та більш детально розкриває зміст договірних умов, тобто таким документом погоджуються істотні умови контракту, зокрема кожної окремої поставки, у тому числі ціна, та такий є невід`ємною частиною контракту. За поданими платіжними документами: №187 від 09.10.2024 (40000 дол. США) - у графі 70 якої вказано документи, на підставі яких проводилось перерахування коштів за ввезений товар, а саме специфікацію №13 від 23.09.2024; №189 від 21.10.2024 (50000 дол. США) - у графі 70 якої вказано документи, на підставі яких проводилось перерахування коштів за ввезений товар, а саме , специфікацію №13 від 23.09.2024, специфікацію №12 від 30.07.2024; №192 від 01.11.2024 (70000 дол. США) - у графі 70 якої вказано документи, на підставі яких проводилось перерахування коштів за ввезений товар, а саме , специфікацію №13 від 23.09.2024, специфікацію №14 від 31.10.2024; №197 від 08.11.2024 (80000 дол. США) - у графі 70 якої вказано документи, на підставі яких проводилось перерахування коштів за ввезений товар, а саме , специфікацію №13 від 23.09.2024, специфікацію №14 від 31.10.2024; №205 від 19.12.2024 (178962,16 дол. США) - у графі 70 якої вказано документи, на підставі яких проводилось перерахування коштів за ввезений товар, а саме , специфікацію №13 від 23.09.2024, специфікацію №14 від 31.10.2024; неможливо відслідкувати оплату оцінюваної партії товару, оскільки вони не відображають повної картини розрахунків з контрагентом за контрактом; - експортна декларація № 420420240000337404 від 08.11.2024 у графі "порт призначення" містить запис "UKR", проте товар відправлявся у порт Гданська (Польща); - відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу, якщо витрати на транспортування не включено до ціни товарів, декларантом подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (далі – Наказ № 599), для підтвердження витрат на транспортування декларантом можуть надаватись: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Відповідно до договору на транспортно-експедиторське обслуговування № 00340/24 від 23.01.2024 (далі – договір ТЕО), форма та сума оплати виконуваних Експедитором послуг обговорюються сторонами в Заявках (п.п. 2.1; 2.2 2.3). Заявка до митного оформлення не подавалась. Згідно п.2.8 договору ТЕО передбачено складання Акту виконаних робіт про факт виконання комплексу робіт та згідно п.2.10 послуги Експедитора по ТЕО вважаються виконаними з моменту підписання Замовником Акту виконаних робіт. Акт виконаних робіт та документи про здійснення оплати за надані транспортні послуги не надавалися; - рахунок на оплату транспортних витрат 08.01.2025 № 56, містить пункт витрат "транспортно-експедиційні послуги на території України". Проте, як випливає з самого документу, надані послуги стосуються перевезення також транспортноекспедиторського обслуговування за межами України. Плата за відповідну послугу в поданих документах відсутня та не була врахована під час розрахунку митної вартості; - необхідно зазначити, що дата складання рахунку № 56 на оплату транспортних витрат 08.01.2025, проте відповідно відміток на товаросупровідних документах (CMR № 9896 складено 08.01.2025) вантаж перетнув кордон 11.01.2025. Тобто, на момент виставлення рахунку, витрати на транспортування та страхування не були відомі у повному обсязі, при цьому у гр.22 CMR № 9896 від 08.01.2025 відсутні реквізити відправника товару з території Польщі (м. Гданськ), що є порушенням вимог ст. 5 та ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956). Для визначення митної вартості товарів неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари, не застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу і декларанта інформації про подібні товари; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності в митного органу необхідних даних для розрахунку. Використано метод 2 ґ. Джерелом інформації для коригування митної вартості товарів слугувала МД від 01.11.2024 № 24UA209170092519U5, де митна вартість товару "Шини для вантажних автомобілів пневматичні нові, торгової марки Triangle" становить 3,062 дол. США за кг. Коригування на умови поставки, комерційні рівні та розмір партії не здійснювалося. Сума донарахованих митних платежів по оскаржуваному рішенню про коригування митної вартості становить 107763,70 грн. Відповідно до договору на транспортно-експедиторське обслуговування № 00340/24 від 23.01.2024 (далі – договір ТЕО), форма та сума оплати виконуваних Експедитором послуг обговорюються сторонами в Заявках (п.п. 2.1; 2.2 2.3). Заявка до митного оформлення не подавалась. Оскільки договором перевезення №00340/24 від 23.01.2024 передбачено, що всі істотні умови перевезення будуть відображені у відповідній заявці, то подання такої є обов`язковим до митного оформлення, а неподання такого документу свідчить, що договір наданий не в повному обсязі, що в сукупності з вищенаведеними розбіжностями щодо транспортних витрат ставить під сумнів заявлений рівень митної вартості. Так, в постанові Верховного Суду від 02.05.2024 по справі №520/22458/23, Суд зазначив, що «оскільки разом із первинною МД не подавалась заявка, яка є невід`ємною частиною договору, можна вважати, що договір на перевезення наданий не в повному обсязі. Відповідно, декларантом не спростовано сумнів митниці щодо правильності визначення митної вартості товарів».
14 квітня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому представник підртримав позовні вимоги та просить задовольнити у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех» - позивач, код ЄДРПОУ 37383046, місцезнаходження: вул. Василя Сухомлинського, буд.48б, смт.Слобожанське, Дніпропетровська область, 52001.
Відповідно до прямого контракту №TRI-0307 від 03.07.2023 (далі – Контракт), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех» та TRIANGLE TYRE CO. LTD (Китайська Народна Республіка) та укладеної до нього Специфікації № 13 від 23.09.2024 р. та Специфікації № 14 від 31 жовтня 2024р., а також відповідного інвойсу № 12242004757-3/5498 від 08.11.2024 р. на суму 190 078,70 доларів США та Специфікації 1/5 до інвойсу № 12242004757-3/5498 від 08.11.2024 р., на митну територію України завезений товар – шини загальною кількістю 238 шт. на загальну суму 39174,80 доларів США.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех» надано до Львівської митниці декларацію 25UA209190000789U5, в якій відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, визначив митну вартість товарів 1871842,62 грн.
13 січня 2025 декларантом отримано повідомлення митниці (ідентифікатор повідомлення d1050be-624c-4de7-9a6e-3710483e950d), відповідно до якого Позивачу слід було надати за наявності додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. А в разі їх відсутності: - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех» було надано відповідь за вих. №13/01-2025-1 від 13.01.2025 року.
13 січня 2025 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2025/000010/2 за ВМД 25UA209190000789U5.
У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено таке: Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.За результатами встановлено наступне: - у п. 7 контракту №TRI– 0307 від 03.07.2023 (далі – контракт), вказано, що оплата за товар здійснюється на умовах, що вказані в специфікаціях, які, відповідно до п. 1 контракту є невід`ємною частиною контракту. Здійснюючи аналіз вищевказаних положень Контракту, який регулює процедуру погодження поставки товару, у тому числі і вартість товару, вбачається, що інвойс складається на підставі специфікації, при цьому, такі документи як інвойс та специфікація є взаємозалежні та самостійні документи та для встановлення усі відомостей, що містять числові значення, такі два документа, а точніше відомості, що такі містять, необхідно розглядати в сукупності. Однак, слід зазначити, що специфікація №12 до митного оформлення не надавалася, що позбавляє можливості у повній мірі перевірити числові значення вартості товару, що містяться у поданих документах, умови поставки конкретної партії, а також чи відповідає виставлений інвойс специфікації (виставлений на підставі специфікації Інвойс є невід`ємною частиною цього контракту). Враховуючи зазначене інвойс, що відповідає узгодженій специфікації уточнює та більш детально розкриває зміст договірних умов, тобто таким документом погоджуються істотні умови контракту, зокрема кожної окремої поставки, у тому числі ціна, та такий є невід`ємною частиною контракту. За поданими платіжними документами №187 від 09.10.2024 (40000 дол. США) - у графі 70 якої вказано документи, на підставі яких проводилось перерахування коштів за ввезений товар, а саме , специфікацію №13 від 23.09.2024; №189 від 21.10.2024 (50000 дол. США) - у графі 70 якої вказано документи, на підставі яких проводилось перерахування коштів за ввезений товар, а саме , специфікацію №13 від 23.09.2024, специфікацію №12 від 30.07.2024, ; №192 від 01.11.2024 (70000 дол. США) - у графі 70 якої вказано документи, на підставі яких проводилось перерахування коштів за ввезений товар, а саме , специфікацію №13 від 23.09.2024, специфікацію №14 від 31.10.2024; №197 від 08.11.2024 (80000 дол. США) - у графі 70 якої вказано документи, на підставі яких проводилось перерахування коштів за ввезений товар, а саме , специфікацію №13 від 23.09.2024, специфікацію №14 від 31.10.2024; №205 від 19.12.2024 (178962,16 дол. США) - у графі 70 якої вказано документи, на підставі яких проводилось перерахування коштів за ввезений товар, а саме , специфікацію №13 від 23.09.2024, специфікацію №14 від 31.10.2024; неможливо відслідкувати оплату оцінюваної партії товару, оскільки вони не відображають повної картини розрахунків з контрагентом за контрактом; - експортна декларація №420420240000337404 від 08.11.2024 у графі "порт призначення" містить запис "UKR", проте товар відправлявся у порт Гданська (Польща);- відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу, якщо витрати на транспортування не включено до ціни товарів, декларантом подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (далі – Наказ № 599), для підтвердження витрат на транспортування декларантом можуть надаватись: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Відповідно до договору на транспортно-експедиторське обслуговування №00340/24 від 23.01.2024 (далі – договір ТЕО), форма та сума оплати виконуваних Експедитором послуг обговорюються сторонами в Заявках (п.п. 2.1; 2.2 2.3). Заявка до митного оформлення не подавалась. Згідно п.2.8 договору ТЕО передбачено складання Акту виконаних робіт про факт виконання комплексу робіт та згідно п.2.10 послуги Експедитора по ТЕО вважаються виконаними з моменту підписання Замовником Акту виконаних робіт. Акт виконаних робіт та документи про здійснення оплати за надані транспортні послуги не надавалися; - рахунок на оплату транспортних витрат 08.01.2025 №56, містить пункт витрат "транспортно-експедиційні послуги на території України". Проте, як випливає з самого документу, надані послуги стосуються перевезення також транспортно-експедиторського обслуговування за межами України. Плата за відповідну послугу в поданих документах відсутня та не була врахована під час розрахунку митної вартості;- необхідно зазначити, що дата складання рахунку №56 на оплату транспортних витрат 08.01.2025, проте відповідно відміток на товаросупровідних документах (CMR№9896 складено 08.01.2025) вантаж перетнув кордон 11.01.2025. Тобто, на момент виставлення рахунку, витрати на транспортування та страхування не були відомі у повному обсязі, при цьому у гр.22 CMR №9896 від 08.01.2025 відсутні реквізити відправника товару з території Польщі (м. Гданськ), що є порушенням вимог ст. 5 та ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956);Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана:"зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями."Декларантом на вимогу надіслано лист про неможливість надання додаткових документів.Таким чином, митницею встановлено відсутність платіжних документів, які можна ідентифікувати з оцінюваним товаром, розбіжності щодо мов укладання контракту та специфікації, рахунок, поданий на підтвердження транспортних витрат, містить суттєві розбіжності з поданими документами (контрактом і коносаментом), до митної вартості включені не всі складові (частина витрат з ТЕ послуг та винагороди експедитора).Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Для визначення митної вартості товарів неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари, не застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу і декларанта інформації про подібні товари; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності в митного органу необхідних даних для розрахунку. Використано метод 2 ґ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товарів слугувала МД від 01.11.2024р. №24UA209170092519U5, де митна вартість товару "Шини для вантажних автомобілів пневматичні нові, торгової марки Triangle" становить 3,062 дол. США за кг. Коригування на умови поставки, комерційні рівні та розмір партії не здійснювалося.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Враховуючи специфіку взаємовідносин між ТОВ «ТД «АЛЬФАТЕХ» як покупцем і TRIANGLE TYRE CO. LTD як виробником і продавцем шин, враховуючи особливості логістики шин, вже тривалий час напрацювалися умови за якими поставка, тобто формування партії товару яка завантажується виключно в контейнери призначені для морського перевезення, відбувається із групи замовлень, що оформлюються сторонами Контракту відповідними специфікаціями. А враховуючи виробничий процес, відвантаження із заводу шин не можливе у чіткій відповідності до специфікації.
По факту готовності замовленого товару формується інвойс, товарні позиції в якому передбачені в різних специфікаціях, тож і при оплаті в призначенні платежу може зазначатися декілька специфікацій.
Крім того, митна декларація формується на кожен окремий контейнер, а один контейнер не відповідає всьому замовленню і партії відповідно, а є лише його частиною.
Для економічної доцільності перевезення та економії коштів контейнер завантажується максимально - відповідно в ньому знаходяться шини замовлені згідно з різними специфікаціями.
Відповідно до приписів ст. 53 МК України надання до митного органу банківських платіжних документів та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару не є безумовним або обов`язковим.
Отже на момент митного оформлення товару декларант не був зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що підтверджують оплату товару.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
При цьому, формуючи ці висновки суд першої інстанції врахував правові позиція викладені у постановах Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №813/1755/17, від 29.07.2021 року у справі №380/6459/20.
Крім того, ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді», відповідно до договору №01039-30 від 01.03.2019, має право укладати договори з іншими підприємствами в межах здійснення своїх зобов`язань перед ТОВ «ТД «Альфатех». Розрахунки між ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді» та третіми особами є приватно-правовими відносинами та стосуються сторін договору.
Обставини розрахунків між ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді» та третіми особами декларанту невідомі, проте вони жодним чином не впливають на числові показники митної вартості товару, що розмитнювався. Розмежування послуг та їх оплата в межах договору №01039-30 від 01.03.2019 на транспортно-експедиторське обслуговування є питанням, що стосується сторін договору.
Отже, відповідач безпідставно не врахував під час митного оформлення вказаних рахунків та довідок про транспортні витрати.
Надання транспортно-експедиторських послуг здійснює ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді». Водночас ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді», відповідно до договору №01039-30 від 01.03.2019, має право укладати договори з іншими підприємствами в межах здійснення своїх зобов`язань перед ТОВ «ТД «Альфатех». Розрахунки між ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді» та третіми особами є приватно-правовими відносинами та стосуються сторін договору. Обставини декларанту невідомі, проте вони жодним чином не впливають на числові показники митної вартості товару, що розмитнювався, оскільки всі витрати ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді» виклав у рахунку, що був наданий до попередньої декларації відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України.
Не можуть бути підставою для коригування митної вартості і зауваження митниці щодо того, що в експортній декларації у графі «порт призначення» зазначено «UKR», тоді як товар транспортувався через порт Гданськ. Експортна декларація оформлюється продавцем відповідно до законодавства країни експорту, а покупець не здійснює її заповнення та не може відповідати за відомості, внесені до такого документа. Наведена обставина жодним чином не впливає на ціну товару або числові значення складових митної вартості.
Безпідставними є і посилання митниці на неподання заявки до договору транспортно-експедиторського обслуговування, актів виконаних робіт та документів про оплату транспортно-експедиторських послуг. Частина друга статті 53 Митного кодексу України не визначає вичерпного переліку документів, якими підтверджуються транспортні витрати. Законодавством не встановлено, що такими доказами можуть бути виключно акти виконаних робіт, бухгалтерські чи платіжні документи. Якщо подані документи містять відомості про маршрут перевезення та вартість транспортних послуг, вони є належними доказами транспортної складової митної вартості.
Аналогічно не свідчать про неправильність визначення митної вартості твердження митниці про те, що рахунок за транспортні послуги не містить окремої вартості транспортно-експедиторського обслуговування за межами України або що відповідні витрати не були включені до митної вартості. Розмежування транспортних та експедиторських послуг, порядок їх оплати та взаєморозрахунків між сторонами договору транспортно-експедиторського обслуговування є предметом договірних відносин між замовником та експедитором і саме по собі не свідчить про заниження митної вартості товару.
Не можуть бути покладені в основу рішення про коригування митної вартості і зауваження щодо дати складання рахунку за транспортні послуги або окремих реквізитів міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR). Такі формальні недоліки не впливають на визначення ціни товару та не спростовують документально підтверджених числових значень складових митної вартості.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що митний орган не довів наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що свідчить про відсутність підстав передбачених ч.2 ст. 53 Митного кодексу України для витребування додаткових документів у декларанта.
На думку суду, зазначені обставини свідчать про те, що подані позивачем до митного оформлення документи повністю відповідали вимогам ч.2 ст.58 Митного кодексу України і не створювали підстав для виникнення у митниці обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні, або підстав вважати що вони містять розбіжності та в них наявні ознаки підробки.
Поданих позивачем документів було цілком достатньо для визначення митної вартості товарів і цей перелік повністю відповідає вищенаведеним правилам ч. 1 ст. 53 МК України.
Відомості надані позивачем стосовно митної вартості товарів є об`єктивними, піддаються обчисленню та підтверджуються документально.
Відповідач зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості.
При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним митним органом за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), відповідач повинен довести, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.
У ситуації з рішенням про коригування митної вартості товарів відповідач повинен не просто зазначити, зокрема, обставину відсутності в нього інформації щодо оформлення ідентичних та подібних товарів (як підставу незастосування методів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), а навести цінову інформацію з ЄАІС про оформлення товарів, що мають ознаки, найбільш схожі на ознаки задекларованих товарів, та пояснити з урахуванням положень статей 59, 60 МКУ, чому ця інформація не може бути взята за основу для визначення митної вартості.
Отже, якщо при обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів митний орган повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.
На підставі викладеного, відповідач у оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів не дотримався вимог, які зазначені вище, тому оскаржуване рішення митниці не можуть вважатися обґрунтованим та таким, що відповідає п.3 ч.2 ст. 2 КАС України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Частиною першоюстатті 139 Кодексу адміністративного судочинства Українивстановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до приписівстатті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд
вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АЛЬФАТЕХ» (вул.Василя Сухомлинського, буд.48б, смт.Слобожанське, Дніпропетровська область, 52001, код ЄДРПОУ 37383046) до Львівської митниці (вул.Котюшкіна Т., буд.1, м.Львів, 79007, код ЄДРПОУ 43971343) про визнання дій протиправними та скасування рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці №UA209000/2025/000010/2 від 13.01.2025 р. про коригування митної вартості товарів за ВМД 25UA209190000789U5.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (вул.Котюшкіна Т., буд.1, м.Львів, 79007, код ЄДРПОУ 43971343) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АЛЬФАТЕХ» (вул.Василя Сухомлинського, буд.48б, смт.Слобожанське, Дніпропетровська область, 52001, код ЄДРПОУ 37383046) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко