КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2026 року м. Київ

Унікальний номер справи № 356/154/26
Апеляційне провадження № 22-ц/824/12431/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б., 
суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березанського міського суду Київської області від 24 квітня 2026 року, ухвалене під головуванням судді Дудар Т.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2026 року позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» звернувся до суду з вказаною позовною заявою, на обґрунтування якої зазначав, що 01.05.2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Відповідачкою було укладено кредитний договір № 814952275 на суму 6 000,00 грн. 
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора Y8DY8B49.
Перед укладанням Кредитного договору Відповідачка з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі Інтернет перейшла на офіційний сайт ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» www.moneyveo.ua, зареєструвалася на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника.
За допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора заповнила та подала Заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання (т. 1 а.с. 27).
Пройшовши належну перевірку, Відповідачка ознайомилася та підтвердила згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною Кредитного договору. Правила надання грошових коштів у кредит Первісного кредитора, перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641,644 ЦК України на укладання договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору.
Внаслідок чого, Відповідачка отримала на номер телефону персональний одноразовий ідентифікатор, яким підписала кредитний договір та надала згоду на пропозицію первісного кредитора щодо укладення кредитного договору.
Отже, як зазначає позивач, саме відповідачка ініціювала укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між Відповідачкою та Первісним кредитором не був би укладений.
Одночасно з підписанням Кредитного договору, Первісний кредитор відправив на електронну адресу, вказану Відповідачкою у Заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання Кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного Кредитного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту.
Кредитний договір укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
У Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки.
Згідно з умовами Кредитного договору, Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав Відповідачці грошові кошти у сумі 6 000,00 грн. шляхом перерахування через банк-провайдер на її банківську картку № НОМЕР_1 .
Проте, в подальшому Відповідачка збільшила суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 11 500,00 грн.
Відтак, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, довідками та письмовими поясненнями первісного кредитора (т. 1 а.с. 9-10, 34-35, 95).
Щодо переходу права вимоги за кредитним договором до позивача, 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.
28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому, інші умови договору залишилися без змін.
31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.
31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, якою продовжено строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, якою продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. В даній додатковій угоді сторони доповнити угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 пунктом 11.10 та викласти розділ 3 даного Договору у новій редакції.
З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.
Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Тобто, предметом Договору прав вимоги. факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. 
В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, Реєстр прав вимоги - означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку № 1 до Договору. 
Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності Сторін. 
Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.
Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги №101 від 29.09.2020, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до Відповідачки за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Позивачем надано витяг з Реєстру прав вимог, що містить лише дані Відповідачки (т. 1 а.с. 53-54).
Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження Первісного кредитора зі сторони ТОВ «Таліон Плюс» згідно договору факторингу саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги №110 від 29.09.2020 до Договору факторингу, до позовної заяви додано Акт звірки взаємних розрахунків та Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги (т. 1 а.с. 55-56).
Крім того, 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року.
Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.2.1. ).
ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр пав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу 05/0820-01, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до Відповідачки за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
Відповідно до п.п. 5.3.3 Договору факторингу Фактор має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб.
Також, 11.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 11/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідачки за Кредитним договором.
За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників.
Відповідно до п. 1.2. перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги.
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором.
У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онайн Фінанс» зі сторони Відповідачки не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором.
Відповідно до Реєстру Боржників № Б/Н від 14.07.2025 за Договором факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025на загальну суму 17 186,37 грн.
Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025.
Враховуючи викладене, просив стягнути зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 814952275 від 01.05.2020 року у розмірі 17 186,37 грн., судовий збір 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. (т. 1 а.с. 1-8).
08 квітня 2026 року відповідач ОСОБА_1 подала відзив в якому заперечувала проти позовних вимог, просила зменшити розмір нарахованих відсотків та відмовити у стягненні відсотків за договірною ставкою за період після настання прострочення, обмежившись їх розміром відповідно до ст. 625 ЦК України (т. 1 а.с. 172-175)
Рішенням Березанського міського суду Київської області від 24 квітня 2026 року позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1  на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 814952275 від 01.05.2020 року в розмірі 17 186,37 грн., з яких: 8 363,79 грн. заборгованість по тілу кредиту; 8 822,58 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Стягнуто з ОСОБА_1  на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» 2 662,40 грн. судових витрат зі сплати судового збору та 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (т. 1 а.с. 195-206).
Не погодившись з рішенням міського суду, 23 травня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суд з апеляційною скаргою, в якій остання просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове відповідно до доказів та чинного законодавства, стягнути з позивача судовий збір, сплачений за подачу апеляційної скарги (т. 2 а.с. 1-5).
Із рішенням суду відповідачка не погоджується, вважає вказане рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить його скасувати.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин призвело до порушення судом норм матеріального і процесуального права та як наслідок винесення незаконного рішення, яке підлягає до скасування.
01.05.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 814952275 та подальшому додаткові угоди.
Договір факторингу № 28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» нібито відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором № 814952275 від 01.05.2020 року, був укладений ще 28.11.2018.
Відповідно до п. 2.1. Договору клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених Договором.
Згідно п.п. 1.3. Договору під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Відповідно до п. 8.2. Договору строк дії цього договору закінчується 28 листопада 2019 року.
Договором факторингу встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога). Разом з цим, виходячи з умов договору, таке право вимоги на майбутнє існувало лише з дня укладання Договору факторингу, з 28.11.2018 року і діяло на майбутнє, але в межах строку дії Договору, тобто з 28.11.2018 року по 28.11.2019 року.
Таким чином, правовідносини за кредитним договором укладеним 01.05.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 виникли 01.05.2020 року, тобто значно пізніше, ніж було укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином.
У первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 28.11.2018 не виникло право вимоги за зобов`язанням стосовно відповідачки, яке вона могла би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018, яке в свою чергу передано 05.08.2020 право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», з яким 11.07.2025 ТОВ «ФК «ЕЙС» уклало договір факторингу № 11/07/25-Е.
ТОВ «ФК «ЕЙС» не довело порушення його прав з боку відповідачки та наявність у нього права звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 814952275 від 01.05.2020 з відповідачкою, укладеним після відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «Таліон Плюс».
Скаржниця ОСОБА_1 , вважає, що підстав для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не мали права на подальше відступлення права вимоги за кредитним договором № 814952275 від 01.05.2020, якою вони не володіли.
10 червня 2026 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ТОВ «ФК «ЕЙС» - Сахарової О.І., в якому остання просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги (т. 2 а.с. 28-33).

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.05.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії № 814952275 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (т. 1 а.с. 13-14).
Відповідно до умов пункту 1.1 кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 6 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.3., п. 1.4. або 1.5. цього Договору.
Згідно з пунктом 1.2. кредит надається строком на 14 днів від дати отримання кредиту позичальником.
Відповідно до пункту 1.3., що на період строку, визначеного п. 1.2. Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,66 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом.
Згідно з пунктом 1.4. у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2. Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення).
Відповідно до пункту 1.6. позичальник зобов`язаний повернути Товариству кредит, нараховані проценти згідно п. 1.3. цього договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2. цього договору.
Згідно з пунктом 2.1.1. Товариство має право: вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим договором; вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, в тому числі шляхом звернення до суду в разі виявлення недостовірної, неповної або помилкової інформації у заявці на отримання кредиту, та/або отримання негативної інформації про позичальника в Бюро кредитних історій; ініціювати договірне списання грошових коштів з банківського (карткового) рахунку, вказаного позичальником, до повного погашення заборгованості; відмовити у видачі кредиту у разі технічної неможливості надати кредит обраним позичальником шляхом; у разі бажання з боку позичальника змінити строк надання кредиту, за згодою Позичальника змінити дисконтну процентну ставку за користування кредитом на іншу процентну ставку; укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, з урахуванням вимог законодавства України.
Відповідно до пункту 2.2.2. позичальник зобов`язаний: вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором; у випадку неповної та/або невчасної сплати кредиту та процентів за користування ним, сплатити також пеню в розмірі, нарахованому відповідно до умов цього договору; вчасно повідомляти про зміну своїх даних; виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором; щоденно заходити до Особистого кабінету з метою ознайомлення із станом поточної заборгованості (за наявності), отримання інформаційних повідомлень передбачених цим договором, чинним законодавством чи іншою інформацією, яка стосується цього договору.
Згідно з пунктом 4.2. строк дії договору, вказаний у п. 1.2. договору, продовжується на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим договором, та визначається як період від дати отримання позичальником кредиту до фактичної дати повернення кредиту, процентів за дисконтною та/або базовою процентними ставками, компенсації, яка має бути сплачена у разі невиконання умов договору (пені) та інших нарахувань передбачених договором.
Пунктом4.7. підтверджується факт згоди між сторонами, що у всіх правовідносинах між позичальником та Товариством в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Відповідно до пункту 4.18. цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.
Також між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено ряд додаткових угод до Договору № 814952275 від 01.05.2020.
Додаткова угода від 16.05.2020 року, згідно якої строк дії договору продовжено на 7 днів. Згідно пункту 3 Додаткової угоди, починаючи з 15.05.2020 року, позичальник сплачує за користування кредитом 1,66 відсотків в день від суми кредиту, всі інші умови договору залишилися не змінними.
Додаткова угода від 22.05.2020 року, відповідно якій строк дії Договору продовжено на 7 днів та починаючи з 22.05.2020 року позичальник сплачує за користування кредитом 1,33 відсотків в день, всі інші умови договору не змінені.
Додатковими угодами від 29.05.2020 та 12.06.2020 року укладеними між сторонами строк дії договору продовжено на 28 днів, всі інші умови договору залишилися не змінними.
Додаткова угода від 26.06.2020, відповідно якій строк дії Договору продовжено на 1 день, починаючи з 26.06.2020 року позичальник сплачує за користування кредитом 1.16 відсотків в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно цієї Додаткової угоди, всі інші умови договору залишилися не змінними.
Додатковою угодою від 27.06.2020 року, продовжено строк дії Договору на 14 днів, всі інші умови договору не змінено.
Додаткова угода від 11.07.2020 року, відповідно до якої строк дії Договору продовжено на 14 днів, процентну ставку змінено на 0,83 відсотків в день від суми кредиту, інші умови договору не змінено.
Додатковими угодами від 25.07.2020 та 10.08.2020 року, року укладеними між сторонами строк дії договору продовжено на 28 днів, всі інші умови договору залишилися не змінними.
Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди від 09.09.2020 року, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов Договору та зверненням позичальника, Товариство надає позичальнику розстрочку у погашені заборгованості в сумі 11 153 грн. 79 коп. на 70 днів.
У Додатковій угоді від 09.09.2020 року, зазначено, що Товариство надає позичальнику розстрочку у погашені заборгованості в сумі 11 153 грн. 79 коп. на 28 днів.
Згідно з пунктом 1 Додаткової угоди від 22.05.2020 року, сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 3539 грн. 00 коп. з 22.05.2020 року на строк дії Договору на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору.
Додатковою угодою від. 29.05.2020 року, сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 1 961 грн. 00 коп. з 29.05.2020 року на строк дії Договору на умовах строковості, зворотності платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору (т. 1 а.с. 15-23). 
В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЙС» зазначало, що кредитний договір № 814952275 від 01.05.2020 року був підписаний Відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Y8DY8B49. Одноразовий персональний ідентифікатор був введений позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 01.05.2020 року о 15:15:43год., після чого Відповідачка натиснув кнопку «Так»», що є підтвердженням підписання договору. Відразу після вчинених дій 01.05.2020 року о 15:16:33 год. Товариством були перераховані грошові кошти 6 000,00 грн. на банківську карту № НОМЕР_1 . 
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
На підтвердження укладення договору ТОВ «ФК «ЕЙС» надало довідку щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в якій зазначено, що договір № 814952275 від 01.05.2020 року був підписаний Відповідачкою з використанням одноразового ідентифікатора № Y8DY8B49, направленого їй01.05.2020 року, о 15:14:38 год., на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів - НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 30).
На підтвердження надання кредиту шляхом безготівкового зарахування грошей позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» надав копію платіжних доручень від 01.05.2020 року на суму 6 000 грн.,від 22.05.2020 на суму 3 539,00 грн., від 29.05.2020 на суму 1 961,00 грн., банк платника АТ «Юнекс Банк», в якому зазначено отримувачем кредитних коштів ОСОБА_1 , номер карткиНОМЕР_1, номер банківської карти був зазначений позичальником в поданій заяві на видачу кредитних коштів(т. 1 а.с. 9-10). 
В матеріалах справи відсутні докази, з яких можна було б установити, що ОСОБА_1 не пройшла ідентифікацію у інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через номер телефону, який вона сам зазначила.
Крім того, згідно відповіді АТ «Універсал Банк» на запит суду, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 . Згідно з руху коштів по банківській карті № НОМЕР_1 , у період з 01.05.2020 по 06.05.2020 було зарахування коштів у сумі 6 000 грн., у період з 22.05.2020 по 27.05.2020 було зарахування коштів у сумі 3 539,00 грн., у період з 29.05.2020 по 03.06.2020 було зарахування коштів у сумі 1 961,00 грн. (т. 1 а.с. 141-146)
Разом з тим, в апеляційній скарзі Відповідачка ОСОБА_1 не заперечувала проти факту укладення кредитного договору і отримання нею кредитних коштів у загальній сумі 11 500 грн.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Частиною 1 ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч. 2 ст. 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
28 листопада 2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 (т. 1 а.с. 39-42)
Відповідно до п. 2.1. Договору № 28/1118-01 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених Договором.
Згідно п.п. 1.3. Договору № 28/1118-01 під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Відповідно до п. 8.2. Договору строк дії цього договору закінчується 28 листопада 2019 року.
Відтак, договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частино договору факторингу.
Крім того, додатковими угодами, строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється в момент підписання реєстру права вимоги. Реєстри про передачу права вимоги, наявні у матеріалах справи, є належними доказами щодо передачі відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору факторингу 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжено до 31 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 45).
31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою продовжено строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року за № 28/1118-01 (т. 1 а.с. 46-50).
31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 27, якою продовжено строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 51).
Крім того, 31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31, згідно з якою строк дії договору факторингу № 28/1118-01 продовжено до 31 грудня 2023 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 51 зворот).
31 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 32, якою продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Сторони домовилися доповнити Договір пунктом 11.10 та викласти розділ 3 Договору «Фінансування та порядок розрахунків» у новій редакції, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 52).
Згідно даних витягу з Реєстру прав вимоги № 101 від 29.09.2020 року ТОВ «Таліон плюс» набуло право вимоги за кредитним договором № 814952275 від 01.05.2020 року в розмірі 11 214,81 грн., в тому числі, заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 8 363,79 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 2 851,02 грн. (т. 1 а.с. 53-54).
05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги, в тому числі, до ОСОБА_1 за кредитним договором № 814952275 від 01.05.2020 року (т. 1 а.с. 57-61).
Згідно витягу з Реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 814952275 від 01.05.2020 року в розмірі 17 186,37 грн., в тому числі, заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 8 363,79 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 8 822,58 грн. (т. 1 а.с. 64-65).
В подальшому, 11 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, згідно з яким ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 814952275 від 01.05.2020 року (т. 1 а.с. 66-69).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідачки в розмірі 17 186,37 грн., в тому числі, заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 8 363,79 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 8 822,58 грн. (т. 1 а.с. 74-75).
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги за договором факторингу.
Згідно з розрахунками заборгованості та випискою з особового рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором від 01.05.2020 року № 814952275, ОСОБА_1 має кредитну заборгованість в розмірі 17 186,37 грн., яка складається із 8 363,79 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 8 822,58 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом (т. 1 а.с. 78-81).
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, виходив з того, що Відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість.
Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231" до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про недоведеність ТОВ «ЕЙС» набуття ним права вимоги до ОСОБА_1 .
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що апеляційна скарга не містить доводів щодо розподілу судових витрат за результатами розгляду справи судом першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відтак, оскаржуване рішення в частині розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі ст. 141 ЦПК України понесені апелянтом судові витрати на апеляційний розгляд справи відшкодуванню за рахунок позивача не підлягають.
З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Березанського міського суду Київської області від 24 квітня 2026 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов