ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2026 | | Справа № 904/2878/26
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ 
До: Комунального підприємства «ДАР», с. Гречані Поди 
Про: стягнення 908 658,44 грн. 
Суддя Васильєв О.Ю.
Без участі представників сторін
СУТЬ СПОРУ:
ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (позивач) звернулось з позовом до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до КП «ДАР» (відповідач) про стягнення заборгованості за постачання природного газу в розмірі 908 658,44 грн. (в т. ч. : 583 371,58 грн. - боргу, 217 125,64 грн. – пені , 34 843,36 грн. - 3% річних та 73 317,86грн. - інфляційних втрат ) за договором № 9736-ТКЕ(24)-03 24.10.24р. 
Ухвалою суду від 25.05.26р. відкрите провадження у справі №904/2878/26 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.
КП «ДАР» ( відповідач) визнає факт укладення договору з ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» та отримання природного газу, однак зазначає, що після подання позову частково погасило заборгованість. Зокрема, за платіжною інструкцією від 26.05.26р. № 174 на суму 211 463,99грн. з призначенням платежу « природний газ за листопад 2024; акт №б/н від 30.11.2024 дог. №9736-ТКЕ(24)-03 від 24.10.2024» та за платіжною інструкцією від 03.06.26р. № 180 на суму 171 907,58грн. з призначенням платежу « природний газ за грудень 2024; акт №б/н від 31.12.2024 дог. №9736-ТКЕ(24)-03 від 24.10.2024», всього сплачено 383 371,57 грн., у зв`язку з чим основний борг зменшився з 583 371,58 грн. до 200 000,01 грн. У зв`язку з частковою оплатою заборгованості відповідач просить закрити провадження в частині 383 371,57 грн. основного боргу через відсутність предмета спору.
Щодо пені у розмірі 217 125,64 грн. КП «ДАР» просить суд зменшити її розмір до мінімального або частково відмовити у стягненні. Обґрунтуванням є комунальний статус підприємства, його важливе значення для забезпечення населення, складний фінансовий стан, значна дебіторська заборгованість споживачів та обставини воєнного стану. Відповідач наголошує, що вживає заходів для погашення боргу та вже добровільно сплатив більшу його частину.
ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (позивач) заперечує проти доводів відповідача та зазначає, що фактичний розмір основної заборгованості становить 354 151,11 грн., а не 200 000,01 грн. Також підтверджує отримання платежів на загальну суму 383 371,57 грн., однак наголошує, що відповідно до укладеного між сторонами договору про зарахування коштів від 02.12.25р. № ДЗК-2351-03 платежі мають зараховуватися у визначеній договором черговості незалежно від призначення платежу. Тому з платежу 211 463,99 грн. суму 154 151,10 грн. було спрямовано на погашення боргу за іншим договором №2351-ТКЕ(25)-03, а 57 312,89 грн. — за спірним договором. Платіж в сумі 171 907,58 грн. повністю зараховано за спірним договором. Отже, на думку позивача, провадження в частині всієї суми 383 371,57 грн. закривати немає підстав.
Щодо пені позивач заперечує проти її зменшення. Зазначає, що відповідач визнає факт прострочення, а пеня передбачена умовами договору та нарахована у зв`язку з тривалим невиконанням грошового зобов`язання. Фінансові труднощі, значна дебіторська заборгованість та статус комунального підприємства, на думку позивача, самі по собі не є достатніми підставами для зменшення пені. Позивач також наголошує, що при вирішенні питання про зменшення пені суд має враховувати майновий стан обох сторін, ступінь виконання зобов`язання, тривалість прострочення, причини його виникнення та інтереси кредитора. При цьому відповідач не довів наявності виняткових обставин, які б обґрунтовували зменшення пені. Окремо позивач звертає увагу на своє стратегічне значення для енергетичної безпеки держави та зазначає, що несвоєчасні розрахунки контрагентів негативно впливають на його фінансовий стан і можливість безперебійно забезпечувати споживачів природним газом. Тому, на думку позивача, зменшення пені порушуватиме баланс інтересів сторін.
Щодо інфляційних втрат та 3 % річних позивач заперечує необхідність їх перерахунку. Зазначає, що здійснені відповідачем платежі були проведені після відкриття провадження у справі та не входять до періоду, за який здійснювалися відповідні нарахування. Крім того, відповідач не подав власного контррозрахунку. Позивач підкреслює, що інфляційні втрати та 3 % річних за статтею 625 ЦК України є самостійним способом захисту майнових прав кредитора, мають компенсаційний характер і не є штрафними санкціями. Їх стягнення пов`язане з компенсацією втрат від знецінення коштів та користування боржником коштами кредитора.
24.06.26р. від КП «ДАР» ( відповідач) надійшло клопотання про долучення копії платіжної інструкції № 191 від 17.06.26р. на суму 200 000,01 грн. з призначенням платежу «природний газ за грудень 2024; акт №б/н від 31.12.2024 дог. №9736-ТКЕ(24)-03 від 24.10.2024». 
У своїх додаткових поясненнях ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (позивач) підтвердив отримання платежу на загальну суму 200 000,01 грн., однак наголошує, що розмір не погашеної заборгованості за договором становить 154 151,10грн.
14.07.26р. від КП «ДАР» ( відповідач) надійшло клопотання про долучення копії платіжної інструкції № 217 від 13.07.26р. на суму 100 000,01 грн. з призначенням платежу «природний газ за лютий-березень 2026р.; дог. №2351-ТКЕ(25)-03 від 11.11.2025» та копії платіжної інструкції № 219 від 14.07.26р. на суму 54 154,10 грн. з призначенням платежу «природний газ за березень 2026р.; акт №б/н від 31.03.2026, дог. №2351-ТКЕ(25)-03 від 11.11.2025».
17.07.26р. у своїх запереченнях ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (позивач) просить суд відмовити в задоволенні клопотання відповідача від 14.07.26р. про долучення доказів. Звертає увагу суду, що дані платежі враховані позивачем , як оплата саме за договором дог. №2351-ТКЕ(25)-03 від 11.11.2025 , а не за договором №9736-ТКЕ(24)-03 від 24.10.2024.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -
ВСТАНОВИВ:
24.10.24р. між ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (постачальник) та КП «ДАР» (споживач) укладено договір постачання природного газу № 9736-ТКЕ(24)-03 від 24.10.24р. Відповідно до п. 1.1. цього договору постачальник зобов`язується поставити споживачу, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення, природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору. Споживач підтверджує та гарантує, що на момент підписання цього договору у споживача є в наявності укладений договір на розподіл природного газу між споживачем та оператором газорозподільної системи (надалі – оператор ГРМ) та присвоєний оператором ГРМ персональний EIC-код та/або укладений договір транспортування природного газу між споживачем та оператором газотранспортної системи (надалі – оператор ГТС) та присвоєний оператором ГТС персональний EIC-код (якщо об`єкти споживача безпосередньо приєднані до газотранспортної системи). Відповідальність за достовірність інформації, зазначеної в цьому пункті, несе споживач (п. 1.2.) У разі якщо об`єкти споживача підключені до газорозподільної системи, розподіл природного газу, який постачається за цим Договором, здійснює(ють) оператор(и) ГРМ, а саме: ГрМУ Дніпропетровська філія, з яким (якими) Споживач уклав відповідний договір (договори). У разі, якщо об`єкти споживача безпосередньо приєднані до газотранспортної системи, транспортування природного газу, який постачається, здійснює оператор ГТС, з яким споживач уклав відповідний договір (п. 1.3 .) Відповідно до п. 2.1. постачальник передає споживачу замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з жовтня 2024 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 96,08190 тис. куб. метрів , в тому числі по місяцях. Зобов`язання постачальника щодо постачання природного газу відповідно до цього пункту договору та реєстрації споживача в Реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС (надалі – Реєстр або Реєстр споживачів) для споживачів, які включені до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» наступають після настання відкладальних обставин, а саме – після надання такими споживачами постачальнику довідки (у довільній формі) про відкриття небюджетного рахунка в органах Казначейства та оригіналу або копії укладеного договору/додаткової угоди (додаткового договору) про договірне перерахування грошових коштів з поточних банківських рахунків, що відповідає вимогам, зазначеним у п. 3.3 цього договору. Постачання природного газу відповідно до цього пункту договору та реєстрація споживача в Реєстрі споживачів здійснюється до 30.04.25р., відповідно до пункту 3.3 цього договору. Постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача в момент передачі природного газу. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ (п. 3.1.). Постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів (п. 3.2.). Згідно з п. 3.5. приймання-передача газу, переданого постачальником споживачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу. Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 7 (сьомого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, по два примірники актів приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (надалі також – акти), підписані уповноваженим представником споживача, а саме: акт на Обсяг І (фіксований), акт на Обсяг ІІІ (фіксований) та акт на Обсяг ІІ. В актах зазначаються фактичні обсяги використання природного газу, які визначаються з урахуванням вимог пункту 2.1, підпунктів 2.2.3 та 3.5.2 цього договору, їх ціна (визначається відповідно до розділу 4 цього договору) та вартість (п.п. 3.5.1.). Відповідно до п. 4.1. ціна на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: ціна обсягів газу, визначених в п. 2.1 цього договору як Обсяг І (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ – 6 183,33 грн., крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ – 7 420,00 грн.; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи – 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом – 136,576 грн., крім того ПДВ 20% – 27,315 грн., всього з ПДВ – 163,89 грн. за 1000 куб. м. Всього ціна газу для Обсягу І (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7 583,89 грн. (п.п. 4.1.1.). Відповідно до п. 5.1. споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акта/актів приймання-передачі природного газу – до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта/актів приймання - передачі природного газу – до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акта/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3. пункту 3.5. цього договору. Оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 5.1 цього договору. Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за попередні розрахункові періоди за цим договором (п. 5.4.). У разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем:
1) у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання;
2) у другу чергу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи;
3) у третю чергу погашається основна сума заборгованості за використаний природний газ;
4) у четверту чергу – компенсація вартості робіт, пов`язаних з припиненням (обмеженням) газопостачання Споживачу (п. 5.5 .).
Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) або з дати накладення уповноваженим представником однієї зі сторін останнього у часі кваліфікованого електронного підпису/удосконаленого електронного підпису (надалі – КЕП/УЕП), та діє до 30 квітня 2025 р. включно, а в частині розрахунків – до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п. 13.1.).
Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
В матеріалах справи відсутні докази того, що договір визнавався недійсним в судовому порядку.
Позивач зазначає, що на виконання умов договору передавав у власність відповідача природний газ на загальну суму 1 651 889,98грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу: акт приймання-передачі природного газу від 30 листопада 2024 р., обсяг переданого газу - 12,77428 тис. куб. м, вартістю 211 463,99 грн. (обсяг ІІІ); акт приймання-передачі природного газу від 31 грудня 2024р. , обсяг переданого газу - 22,46648 тис. куб. м, вартістю 371 907,58 грн. (Обсяг ІІІ); акт приймання-передачі природного газу від 31 січня 2025 р., обсяг переданого газу - 21,80399 тис. куб. м, вартістю 371 814,64 грн. (обсяг ІІІ); акт приймання-передачі природного газу від 28 лютого 2025 р., обсяг переданого газу - 23,54747тис. куб. м, вартістю 401 545,51 грн. (обсяг ІІІ); акт приймання-передачі природного газу від 31 березня 2025 р., обсяг переданого газу - 1,32363 тис. куб. м, вартістю 31019,00 грн. (обсяг ІІІ); акт приймання-передачі природного газу від 31 березня 2025 р., обсяг переданого газу - 15,48968 тис. куб. м, вартістю 264 139,26 грн. (обсяг ІІІ). Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств.
В свою чергу, оплату за поставлений природний газ відповідач здійснив частково, що підтверджується копіями платіжних інструкцій на загальну суму 1 068 518,40грн , у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем за поставлений газ у розмірі 583 371,58грн., що і стало причиною звернення до суду.
Крім цього, у зв`язку із неналежним виконання відповідачем умов договору, позивачем заявлено до стягнення 217 125,64грн. - пені, 34 843,36 грн. - 3% річних, 73 317,86грн. - інфляційних втрат, нарахованих відповідно до п. 7.2 договору.
У подальшому, після відкриття провадження у справі, відповідачем частково сплачено вартість переданого йому природного газу, зокрема на суму 429 220,48 грн.
Позивач доводить, що сума простроченого та несплаченого основного боргу відповідача за договором постачання природного газу №9736-ТКЕ(24)-03 від 24.10.24р. із урахуванням часткової оплати та зменшенням розміру позовних вимог складає 154 151,10 грн.
Згідно з статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 2 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.
Матеріалами справи підтверджено, що ціна газу на періоди поставки була врегульована сторонами відповідно до умов договору.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За положеннями статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до частини 2 статті 714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Згідно із загальними положеннями про купівлю-продаж (статті 662-663, 689, 691-692 ЦК України) продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором та у встановлений договором строк. В свою чергу, покупець зобов`язаний прийняти товар та оплатити його за ціною, встановленою в договорі та в обумовлений строк.
На підставі наведеного, відповідач був зобов`язаний оплатити повну вартість отриманого газу в установлений договором строк, однак таку оплату не здійснив.
Отже, суд дійшов висновку (з урахуванням часткових оплат вартості поставленого газу), що заборгованість відповідача з оплати вартості поставленого газу за договором становить 154 151,10 грн.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Оскільки відповідачем було сплачено суму боргу у розмірі 429 220,48 грн. вже після звернення позивача до суду з цією позовною заявою , господарський суд вбачає підстави для закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 429 220,48 грн. на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.
За наведених обставин, позовна вимога про стягнення 154 151,10 грн. основного боргу підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивач також просив суд стягнути з відповідача 217 125,64грн. - пені, 73 317,86 грн. - інфляційних втрат та 34 43,36 грн. – 3% річних, нарахованих за загальний період прострочення з 16.01.25р. року по 31.03.26р. на відповідні суми основної заборгованості за кожним актом приймання-передачі природного газу окремо згідно наданого позивачем розрахунком.
За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом із цим, відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється належним виконанням.
У зв`язку з цим нарахування компенсаційних виплат, передбачених статтею 625 ЦК України, має здійснюватися виходячи з того, що день фактичної оплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення таких інфляційних нарахувань і трьох процентів річних.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 25 лютого 2020 року в справі № 910/2615/18.
Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.
За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).
Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.
Відповідно до пункту 7.2. договору, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1. та/або строків оплати згідно з пунктом 8.4. договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику три проценти річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Судом здійснено перевірку наданих позивачем розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що розрахунки здійснені правильно. 
Щодо посилань відповідача на те, що останній сплатив усю суму боргу 583 371,58 грн. згідно платіжної інструкції від 26.05.26р. № 174 на суму 211 463,99грн. , то суд зазначає, що оплата у розмірі 154 151,10 грн. була зарахована за іншим договором, а саме № 2351-ТКЕ(25)-03 від 11.11.25р.
Як вбачається із матеріалів справи, згідно договору про зарахування коштів від 02 грудня 2025 року № ДЗК-2351-03 сторони (позивач та відповідач) дійшли згоди, що всі кошти, що надходять постачальнику за спожитий природний газ від споживача, незалежно від призначення платежу, вказаного споживачем у відповідних платіжних інструкціях, листах тощо, постачальник зараховує в наступній черговості: 1.1. з 15 числа місяця наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу в рахунок виконання зобов`язань споживача, що виникли за договором постачання природного газу № 2351-ТКЕ(25)-03 від 11.11.2025 відповідно до акта/актів приймання-передачі природного газу за відповідний місяць постачання до його повного погашення; 1.2. з дня наступного після дня повного погашення зобов`язань споживача за договором постачання природного газу № 2351-ТКЕ(25)-03 від 11.11.2025 зазначених у пункті 1.1 – на погашення заборгованості, що виникла у споживача за попередні періоди по договорах, за якими вже не здійснюється постачання природного газу, відповідно до призначення платежу.
За змістом договору, порядок черговості списання коштів має універсальний характер і застосовується до всіх платежів, пов`язаних із виконанням договорів постачання природного газу (виключення становлять платежі, що здійснюються за договорами, укладеними на виконання постанови КМУ №222).
За наведених обставин, оплата 26.05.26р. у розмірі 154 151,10 грн. була зарахована за іншим договором, який не є предметом розгляду у даній справі, а саме договором №2351-ТКЕ(25)-03 від 11.11.25р., а відтак зазначені доводи відповідача щодо сплати усієї суми боргу суд відхиляє.
Суд відмовляє в задоволенні клопотання від 14.07.2026 про долучення доказів, так як дані платежі враховані позивачем як оплата саме за договором дог. №2351-ТКЕ(25)-03 від 11.11.2025 а не за договором №9736-ТКЕ(24)-03 від 24.10.2024.
Щодо поданого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Тобто, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.
При цьому, вирішуючи таке питання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, ступеню виконання зобов`язання, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.
Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 24 жовтня 2019 року в справі № 909/1078/18.
В обґрунтування свого клопотання відповідач посилався на відсутність вини підприємства у несвоєчасному виконанні покладених на нього зобов`язань за договором. Поряд із цим, як встановлено судом, жодних належних доказів на підтвердження вказаних обставин відповідач не надав.
На час розгляду даного спору докази належного виконання товариством покладених на нього зобов`язань з оплати поставленого природного газу на суму 154 151,10 грн. в установленому законом порядку подано не було.
Оскільки відповідач не довів належними і допустимими доказами наявності передбачених законом виняткових обставин для зменшення розміру нарахованих позивачем штрафних санкцій, беручи до уваги інтереси обох сторін, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вищенаведеного клопотання Товариства.
Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо часткового задоволення позову.
За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".
Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" за подання позову сплачений судовий збір у розмірі 10903,90 грн. згідно платіжної інструкції №0000036125 від 15.05.2026.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Враховуючи, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України в частині стягнення суми 429 220,48грн., ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" підлягає поверненню з Державного бюджету сплачений судовий збір сплачений за подання позову у розмірі 5150,65 грн. (пропорційно сумі, провадження у справі якої підлягає закриттю). Оскільки на час ухвалення рішення у справі клопотання особи, яка сплатила судовий збір не подано, господарський суд при ухваленні рішення не вирішує питання про повернення судового збору з Державного бюджету.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача у сумі 5753,25 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд , - 
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги задовольнити.
2.Стягнути з відповідача - Комунального підприємства «ДАР» (53732, Криворізький р-н, с. Гречані Поди, вул. Степова, буд. 1; код ЄДРПОУ 31322454) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код ЄДРПОУ 42399676): 154 151,10 грн. - боргу, 217 125,64 грн. - пені, 34 843,36грн. - 3% річних , 73 317,86 грн. - інфляційних витрат та 5753,25 грн. - витрат по сплаті судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.
3. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 429 220,48грн. боргу.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 07.09.26р.
Відповідно до вимог ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.