| 1 | Справа № 335/8479/26  3/335/1614/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 726554 від 22.07.2026, відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
22.07.2026 року, о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Перемоги, біля буд. 72, у м. Запоріжжі, не маючи права керування транспортними засобами, повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України. 
У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив. До початку розгляду справи від ОСОБА_1 будь-яких заяв або клопотань не надійшло. 
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи, що статтею 268 КУпАП, не визначено обов`язковою явку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність для осіб які керують транспортним засобом, при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом.
Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 , полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.
Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Практика Європейського суду з прав людини вказує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. 
З наданих суду матеріалів встановлено, що на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України, суду надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 726554 від 22.07.2026 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6893464 від 23.03.2026 року; рапорт співробітника поліції; витяг з АРМ 102 № 295322660 від 22.07.2026 року; довідку бази даних підсистеми «Адмінпрактика»; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; відеозапис, який міститься на компакт-диску, долученому до матеріалів справи.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом, не маючи права керування транспортними засобами, повторно протягом року. 
При цьому, з досліджених матеріалів адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності та був позбавлений права керування транспортними засобами постановами суду, згідно з інформацією бази даних підсистеми «Адмінпрактика».
Крім того, встановлено, що відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 726551 від 22.07.2026 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП, за керування 22.07.2026 року о 21-30 годині тим самим транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, повторно протягом року, копію якого долучено до матеріалів даної справи, тобто в один день із тим, що є предметом розгляду у даній справі. Постановою суду від 27.08.2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Встановлені обставини спростовують наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі у даній справі. 
Статтею 61 Конституції України гарантовано заборону подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Цією конституційною нормою встановлено заборону саме «подвійного», а не «повторного» притягнення до відповідальності. Застосування зазначеного конституційного положення не залежить від того, за яким рішенням особу було притягнуто до відповідальності раніше. 
На переконання суду, надані докази на підтвердження вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є суперечливими один одному, з їх змісту вбачається складення протоколів про адміністративне правопорушення за вчинення особою однієї дії у один день і час, яку одночасно кваліфіковано за різними ознаками ст. 126 КУпАП, як адміністративні правопорушення, які виключають одне одного. 
Таким чином, суд вважає долучені до адміністративного матеріалу докази сумнівним та такими, що не підтверджують наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за викладеними у протоколі обставинами, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»).
Стаття 62 Конституції України зазначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Оцінивши отримані в ході розгляду адміністративного матеріалу докази, суд приходить до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1 . 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи встановлені обставини недоведеності поза розумним сумнівом матеріалами справи факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 126, 245, 247, 251, 252, 283, 284, 288, 289 КУпАП, суд - 

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП – закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Калюжна