Народицький районний суд Житомирської області    

Справа № 284/446/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2026 року селище Народичі
Суддя Народицького районного суду Житомирської області Діброва О.В., розглянувши матеріали, які надійшли із ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби вищої категорії – начальника відділення чергових прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонної застави (з м.д. АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 (з м.д. АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 , 
В С Т А Н О В И В:
22 серпня 2026 року виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) підполковником ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зі змісту якого вбачається, що 22 серпня 2026 року о 03 годині 26 хвилин, під час перевірки організації несення служби прикордонного наряду «чергового підрозділу охорони кордону» по ділянці ІНФОРМАЦІЯ_5 (з м.д. АДРЕСА_2 ) було встановлено, що штаб-сержант ОСОБА_3 порушив вимоги абзацу 44 пункту 5 глави 5 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, а саме: спав сидячи на стільці під час несення служби.
В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт порушення ним вимог Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19 жовтня 2015 року № 1261, та пояснив, що у зазначений в протоколі час він ніс службу, однак при цьому не спав, а лише заплющив очі на декілька секунд в той момент, коли повз кабінет проходив офіцер служби внутрішньо безпеки.
Перевіряючи обґрунтованість та правомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд зважає на таке.
Частиною 2 статті 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України вчинені в умовах особливого періоду.
Правова норма, викладена у частині 1 статті 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є бланкетною - такою, що не містить повного опису правил поведінки, а натомість відсилає до інших нормативних актів або їх частин для їх визначення. Тобто, бланкетна норма вказує на те, що певні правила поведінки встановлюються в інших, окремо взятих нормативних документах.
Абзацом 44 пункту 5 глави 5 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19 жовтня 2015 року № 1261 (надалі - Інструкція), встановлено, що черговому підрозділу заборонено відволікатись, виконувати справи, не пов`язані з виконанням службових обов`язків щодо несення служби чергового підрозділу.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Так, відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
За правилами статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ініціатором складання протоколу про адміністративне правопорушення надано суду протокол про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №384384 від 22 серпня 2026 року; копії рапорта в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (з м.д. АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 (з м.д. АДРЕСА_3 ) підполковника ОСОБА_2 , письмових пояснень від 22 серпня 2026 року та посвідчень НОМЕР_2 й УБД №158396, а також витяги з журналів бойових дій і службову характеристику.
Безпосередньо дослідивши зазначені докази в судовому засіданні, суд дійшов переконання, що вони не містять належним чином зафіксованих обставин порушення ОСОБА_1 вимог Інструкції, а тому не можуть беззаперечно свідчити про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 , який на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , виконував обов`язки начальника НОМЕР_3 прикордонної застави (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ), повідомив, що він не був свідком подій, викладених у протоколі, а причиною притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало повідомлення офіцера служби внутрішньої безпеки, який продемонстрував зроблений на мобільний телефон відеозапис, тривалістю декілька секунд, з якого вбачалось, що штаб-сержант ОСОБА_4 під час несення служби сидить у кріслі із заплющеними очима. Також повідомив, що згаданого відеозапису надати не має можливості, оскільки не отримував його від співробітників служби внутрішньої безпеки. 
Крім цього, суд зважає на положення частини 3 статті 62 Конституції України, якими визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що передбачене частино 2 статті 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, отже, провадження у цій справі про адміністративне правопорушення слід закрити.
Керуючись статтями 221, 247, 268, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області особою, щодо якої її винесено, її законним представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя:  Олександр ДІБРОВА