Справа № 525/620/26 
Провадження №3/525/204/2026  
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.09.2026 селище Велика Багачка
Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Прасол Я.В.,
секретар судового засідання Пархоменко Я.І., 
з участю потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,
представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Костенко О.О.,
захисника адвоката Жаги Е.Г.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка в режимі відеоконференції матеріали адміністративних справ, які надійшли з Відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Устивиця, Великобагачанського району, Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_1 , українця, гром. України, працюючого слюсарем-інструментальником в ремонтно-механічній бригаді Виробничої бази Гоголеве АТ «Укрнафта», фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,
за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі КУпАП),
у с т а н о в и в:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №395652 від 05.05.2026, 04 квітня 2026 року о 12 год. 25 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 фізичного характеру, яке не призвело до травм, але завдало фізичного та морального болю, а саме з необережності штовхнув праву ногу ОСОБА_2 , яка була зламана напередодні. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №395653 від 05.05.2026, 04 квітня 2026 року о 12 год. 25 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме з необережності штовхнув праву ногу останньої, яка була зламана напередодні. Дані дії вчинив у присутності неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка внаслідок побаченого зазнала психологічного насильства, а саме завдано шкоди її психічному здоров`ю. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Оскільки справи перебувають у провадженні одного судді, по жодній із них рішення не прийняте, суд прийшов до переконання про доцільність їх спільного розгляду, для прийняття рішення в порядку ст. 36 КУпАП.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що ОСОБА_1 є її колишнім співмешканцем, вони спільно проживали 14 років. 04.04.2026 вони з ОСОБА_1 розмовляли на кухні про поділ майна, вона сиділа в кріслі колісному, оскільки на той час її нога була зламана. З даного приводу відкрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 . Близько 12 год. 25 хв. ОСОБА_1 йшов в її напрямку, вона намагалася від`їхати, але він з метою завдати їй болю, вдарив по зламаній нозі, по підошві, нога на той час була в гіпсу. У неї після цього з`явився біль в нозі, вона хвилювалася, що ОСОБА_1 міг щось зламати, оскільки нога лише недавно була прооперована. Більше ніяких протиправних дій відносно неї ОСОБА_1 не вчиняв. Подія відбувалася в присутності їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_1 . Вважає, що ОСОБА_1 умисно завдав їй болю, оскільки він бачив куди йшов, бачив, що по напрямку його руху була її зламана нога. У результаті протиправних дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вона вимушена була 06.04.2026 робити контрольні рентген-знімки ноги, щоб переконатися, що там нічого не змістилося. Просила накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Представник потерпілої адвокат Костенко О.О. вважала доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та просила накласти стягнення на останнього у межах санкції даної статті.
Малолітня потерпіла ОСОБА_1 , яка була допитана судом у присутності представника органу опіки та піклування ОСОБА_3 без присутності батьків, суду пояснила, що останнім часом відносини в родині складаються не добре, батьки розлучаються та вирішили поділити майно. У той день близько 12 години, вона з батьками сиділа на кухні, батьки розмовляли на тему поділу майна. Спочатку батьки розмовляли спокійно, потім на підвищених тонах. Коли розмова закінчилася батько йшов випити води. Мати сиділа в кріслі колісному, батько йшов і роблячи крок, лівою ногою вдарив матір по лівій нозі, яка була в гіпсу. Чи навмисно це зробив батько, вона не знає, вважає, що навмисно, бо міг зачекати, поки мати від`їде. Мати повідомила, що їй боляче, але батько мовчки попив води і пішов, коли повертався назад мати вже від`їхала. Їй стало прикро за матір, вона хвилювалася та відчувала дискомфорт, через те, що батько так вчинив з матір`ю. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП не визнав. Суду пояснив, що вони з ОСОБА_2 тривалий час проживали разом, зараз ділять майно, яке було придбано за час спільного проживання, але оформлене на потерпілу ОСОБА_2 . Його співмешканка вирішила, що все майно належить лише їй та всіма можливими способами намагається залишити майно собі. 04.04.2026 вони з ОСОБА_2 розмовляли про поділ майна, він пояснював процедуру поділу. Та коли він йшов до раковини, напитися води, проходив повз потерпілу, але її не чіпав. Жодного насильства ні по відношенню дружини, ні відносно дитини він не вчиняв. Відносно нього був виписаний поліцейськими ТЗП, він оскаржується в суді. Просив провадження у справі закрити.
Захисник адвокат Жага Е.Г. просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Судом були досліджені письмові докази зібрані по справі: протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД №395653 від 05.05.2026 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та ВАД №395652 від 05.05.2026 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про народження потерпілої ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; копія термінового заборонного припису серії АА №590608 відносно ОСОБА_1 від 04.04.2026.; форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 04.04.2026; копія рапорту чергового поліцейського ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ЄО 1823 від 04.04.2026; відеозапис з боді-камери патрульного поліцейського (у обсязі наданому органом Національної поліції); медична документація потерпілої ОСОБА_2 та докази, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Суд, дослідивши сукупність доказів зібраних у справі про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП. 
Частина 1 статті 173-2 КУпАП встановлює відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи тягне за собою відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. 
Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі їх відсутності дії особи не можна розцінювати як домашнє насильство.
Як зазначено у протоколах про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного характеру з необережності, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки відсутня суб`єктивна складова адміністративного правопорушення – умисел.
Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Суд розглядає справу виключно у межах протоколу про адміністративне правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У справах «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013, та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016, ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). 
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 36, ч. ч. 1, 2 ст. 173-2, п. 1 ст. 247, 268,279,280,283, 284, 285, 289, 294 КУпАП,
п о с т а н о в и в:
Об`єднати справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності №525/619/26 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та №525/620/26 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, об`єднану справу рахувати за №525/620/26. 
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя            Я.В. Прасол