ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

10 липня 2026 року	Справа №160/3875/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М., 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-2), в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №047050030241 від 22.01.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи за Списком № 1 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 14.05.1996 по 01.12.2017, з 13.08.2019 по 02.08.2021 та у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» з 03.08.2021 по 04.12.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , відповідно до п. а) ст. 13 Закону № 1788-XII, в редакції рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, за його заявою від 14.01.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, так як останній має необхідну кількість пільгового стажу роботи за Списком № 1 та досяг необхідного пенсійного віку.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивач 14.01.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 22.01.2025 року № 047050030241 позивачеві протиправно відмовлено у призначенні такої пенсії з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу роботи, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), при цьому вказаним рішенням також безпідставно відмовлено у зарахуванні позивачеві до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 14.05.1996 року по 01.12.2017 року, з 13.08.2019 року по 02.08.2021 року, а також на ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» з 03.08.2021 року по 04.12.2024 року з мотивів невідповідності уточнюючих архівних довідок №В-21/2-09/531 від 04.04.2024 та №143-1074 від 17.12.2024 вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637). Разом із тим, позивач наголошує, що зазначені періоди його роботи підтверджуються відповідними записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , яка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж працівника, а також архівними та уточнюючими довідками, документами про проведення атестації робочих місць, а також індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форми ОК-5 та ОК-7), які містять інформацію про спеціальний стаж позивача за кодами підстав для обліку спеціального стажу «ЗПЗ013А1» та «ЗПЗ014А1». Враховуючи наявні докази, пільговий стаж позивача за Списком № 1 перевищує встановлений законом мінімум, що надає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Таким чином, позивач вважає, що оскаржуване рішення прийняте без належної оцінки поданих документів, із неправильним застосуванням норм матеріального права та безпідставним неврахуванням належних доказів, які підтверджують його право на пільгове пенсійне забезпечення. У зв`язку з цим позивач не погоджується з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 22.01.2025 року № 047050030241, вважає відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/3875/25 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Також вказаною ухвалою суду витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області завірені належним чином копії матеріалів пенсійної справи позивача.
09.06.2025 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання вимог ухвали суду від 24.02.2025 року надійшли завірені належним чином копії матеріалів пенсійної справи позивача.
Станом на час розгляду справи відповідачі правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися.
При цьому за приписами частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.01.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області визначено органом, уповноваженим розглянути вищевказану заяву позивача.
За результатами розгляду вищевказаної заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення від 22.01.2025 року №047050030241, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з посиланням на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу, передбаченого п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV (10 років), в той час, як страховий стаж позивача складає - 33 роки 10 місяців 25 днів, при цьому пільговий стаж за Списком №1 відсутній. 
Також вказаним рішенням відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи: 
- згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04.04.2024 №B-21/2-09/531, виданої архівним управлінням Кам?янської міської ради Дніпропетровської області, оскільки довідка не відповідає вимогам пункту 20 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (Додаток №5), зокрема, довідки мають бути підписані керівником підприємства, начальником відділу кадрів та головним бухгалтером. У разі ліквідації підприємства пільгову довідку має видавати правонаступник, якщо на даний час підприємство ліквідовано необхідно надати документи на розгляд щодо зарахування пільгового стажу Комісією при ГУ ПФУ. Відомості про те, що підприємство знаходиться в стані ліквідації відсутні; 
- періоди пільгової роботи згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.12.2024 №143-1074, оскільки довідка не відповідає вимогам пункту 20 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (Додаток №5), зокрема, відсутні довіреність на право підпису пільгової довідки.
Незгода позивача з вищевказаним рішенням відповідача-1 про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, а також із не зарахуванням відповідачем-1 до пільгового стажу позивача за Списком №1 спірних періодів роботи, зумовила звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року №1788-XII«Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та від 09.07.2003 року №1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).
Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок на умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.
Частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з абз.1 п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За приписами п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за №1451/11731 (далі Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1 в даному випадку, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах та досягнення відповідного віку, встановленого законом.
Згідно з п.2 Порядку №383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Відповідно до п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.
Відповідно до положень ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі №439/1148/17, від 20.02.2018 року у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17.
Як слідує з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 04.06.1996 року позивач у спірні періоди (записи №№3-24) працював на наступних посадах:
14.05.1996 - прийнятий до Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського в конвертерний цех електромонтером по ремонту та обслуговуванню електроустаткування 4 розряду; 
24.03.1997 - присвоєно там же по тій же професії 5 розряд; 
ДМК ім. Дзержинського з 28.02.1997 року перейменовано у ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат» ім. Ф.Е. Дзержинського; 
14.05.1997 - переведено там же помічником машиніста крану металургійного виробництва гаряча дільниця 4 розряду; 
02.07.2001 - переведено там же машиністом крану металургійного виробництва гаряча дільниця 4 розряду; 
16.03.2004 - присвоєно там же по тій же професії 5 розряд; 
Робоче місце атестовано (постанова №992 від 29.12.2006);
ВАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського з 23.05.2011 перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського»;
Робоче місце атестовано за Списком №1 розд. 3, підрозд. 2, поз. 3.2а (постанова №658 від 26.12.2012);
ПАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського з 25.01.2017 перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»; 
01.12.2017 - переведений там же оператором пульта керування 5 розряду; 
Робоче місце атестовано за Списком №2 розд. 3, «Чорна металургія», підрозд. 2, «Виробництво сталі і феросплавів» (постанова №24 від 26.12.2017);
22.03.2019 - переведений там же бригадиром з переміщення сировини, напівфабрикатів і готової продукції у процесі виробництва 4 розряду; 
13.08.2019 - переведений в ремонтно-сервісний центр цех ремонту металургійного устаткування дільниця технічного обслуговування та ремонту механоустаткування сталеплавильного виробництва слюсарем-ремонтником 5 розряду; 
Робоче місце атестовано за Списком №1 розд. 3, «Чорна металургія», підрозд. 6, «Загальні професії» працівники зайняті ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва (постанова №27 від 26.12.2017); 
02.09.2020 - у зв`язку з внесенням змін до штатних розписів переведений в конвертерний цех дільниця технічного обслуговування та ремонту механоустаткування слюсарем-ремонтником 5 розряду; 
Робоче місце атестовано за Списком №1 розд. 3, «Чорна металургія», підрозд. 6, «Загальні професії» працівники зайняті ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва (постанова №21 від 30.08.2020); 
02.08.2021 - звільнений у зв?язку з переведенням за п. 5 ст. 36 КЗпП України до ПРАТ «ДКХ3»; 
03.08.2021 - прийнятий в конвертерний цех до ПРАТ «ДКХЗ» служба інжинірингу, дільниця технічного обслуговування слюсарем- ремонтником 5 розряду за переведенням з ПАТ «ДМК»; 
Робоче місце атестовано за Списком №1 розд. 3, підрозд. 6 (постанова №3-МВ від 03.08.2021);
ПРАТ «ДКХЗ» з 11.02.2022 року перейменовано у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ»; 
Робоче місце атестовано за Списком №1 розд. 3, підрозд. 6 (постанова №22 від 26.12.2022).
Отже, зазначені записи в трудовій книжці позивача містять необхідні відомості щодо займаних позивачем посад та характеру виконуваної ним роботи у спірні періоди, з посиланнями на відповідні накази та постанови щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці; ці записи завірені підписом уповноваженої особи та печаткою підприємства-роботодавця, та оформлені належним чином, що відповідачами не заперечується.
Вказані записи у трудовій книжці позивача, а також те, що він працював на роботах за посадами, що передбачені Списком № 1, підтверджені архівними довідками архівного управління Кам`янської міської ради Дніпропетровської області: №В-21/2-09/531 від 04.04.2024 року, яка містить інформацію про періоди роботи позивача та найменування професій і ці дані є ідентичними записам трудової книжки позивача, та до якої також додавалися копії документів з атестації робочих місць, що надані пенсійному органу та суду; №В-21/2-09/532 від 04.04.2024 року, яка відображає відомості нарахування заробітної плати за період 1996-2000р.р.; №В-21/2-09/5332 від 04.04.2024 року, в якій зазначено кількість відпрацьованих годин з травня 1996 року по червень 2000 року включно; кількість днів перебування у відпустках та на лікарняному у розрахункових відомостях нарахування заробітної плати на машинних носіях не визначена.
Крім того, позивачем було надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №143-1074 від 17.12.2024, що видана ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» про те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» в конверторному цеху (дільниця технічного обслуговування та ремонту механоустаткування/бригада з ремонту технологічного та кранового устаткування МБЛЗ) за період з 03.08.2021 по 04.12.2024; виконував: чорна металургія (Загальні професії); характер виконуваних робіт: працівник зайнятий ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва слюсар – ремонтник; за професією, посадою: слюсар-ремонтник; що передбачено Списком №1 розділ 3 підрозділ 6; підстава: Постанова КМУ №461 від 24.06.2016, Постанова КМУ №479 від 04.07.2017; відволікання: 2021 – 1 к.д., 2022 – 30 к.д., 2023 – 2 к.д.
Підстава: особиста картка ф. Т2 (особова справа), штатний розпис, табелі обліку робочого часу, технологія виробництва. Додаткова інформація: робочі місця атестовані в спільній Постанові по підприємству «Про підтвердження пільг та компенсацій за роботу із шкідливими (особливо шкідливими) та важкими (особливо важкими) умовами праці за результатами атестації робочих місць за умовами праці працівників конвертерного цеху металургійного виробництва ПРАТ «ДКХЗ» №3 МВ від 03.08.2021р. Спільна постанова «Про результати чергової атестації робочих місць за умовами праці працівників конвертерного цеху дирекції з виробництва ПРАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» №22 від 26.12.2022р. Приватне акціонерне товариство «ДНІПРОВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД» перейменовано в приватне акціонерне товариство «КАМЕТ-СТАЛЬ» (наказ по підприємству від 11.02.2022 №163).
Також в матеріалах справи наявна Постанова адміністрації і профкому комбінату від 20.10.1994 р. №813 «Про атестацію робочих місць за умовами праці», якою затверджено результати вперше проведеної на комбінаті атестації робочих місць за умовами праці, а також затверджено перелік професій робітників, робота за якими дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1. За результатами атестації робочих місць, завершеної у 1994 році, професія «електромонтер по ремонту та обслуговуванню електроустаткування» в конвертерному цеху надає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (п.1030200а-1753а розділу ІІІ, п.2 Списку №1, постанова Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1994р. №773). Крім цього, за результатами атестації робочих місць, завершеної у 1994 році, професія «машиніст крану металургійного виробництва, помічник машиніста крану металургійного виробництва» в конвертерному цеху надає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (п.1030200а-13792 розділу ІІІ, п.2 Списку №1, постанова Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1994р. №773). 
В подальшому, Головним державним експертом з умов праці заступником начальника Управління праці та зайнятості населення у Дніпропетровській області Просандєєвим О.І. було надано згоду на продовження терміну дії постанови адміністрації та профкому комбінату від 20.10.1994р. №813 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» та використання результатів первісної атестації робочих місць спочатку до 01.01.2001р., а в подальшому до 31.12.2001р. (лист від 26.10.1999 р. за вих. № 14/1-121, лист від 27.12.2000 р. за вих. № 14/1-261).
Постановою адміністрації та профкому комбінату від 25.12.2001р. №1269 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» затверджено результати розпочатої в 1999р. чергової атестації робочих місць за умовами праці, а також затверджено перелік професій робітників, робота за якими дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1. За результатами даної атестації робочих місць професія «машиніст крану металургійного виробництва» в конвертерному цеху надає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (п.1030200а-13792 розділу ІІІ п.2 Списку №1, постанова Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1994р. №773).
Постановою дирекції та профкому від 29.12.2006р. №992 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» затверджено результати чергової атестації робочих місць за умовами праці, а також затверджено перелік професій робітників, робота за якими дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 та за Списком №2. За результатами даної атестації робочих місць професія «машиніст крану металургійного виробництва» в конвертерному цеху надає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (п.3.2а розділ ІІІ, п.2 Списку №1).
В подальшому, Головним державним експертом з умов праці Дніпропетровської області Просандєєвим О.І. було надано згоду на продовження терміну дії постанови дирекції та профкому від 29.12.2006р. №992 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» до 29.12.2012р. (лист від 29.11.2011 р. за вих. № 003/07-1-406).
Постановою дирекції та профкому від 26.12.2012р. №658 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці робітників конвертерного цеху» затверджено результати чергової атестації робочих місць за умовами праці, а також затверджено перелік професій робітників, робота за якими дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 та за Списком №2. За результатами даної атестації робочих місць професія «машиніст крану металургійного виробництва» конвертерного цеху надає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (розділ ІІІ підрозділ 2 позиція 3.2а), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003р. "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах".
В той же час, згідно з Постановою дирекції та профкому від 26.12.2017р. №24 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці працівників конвертерного цеху», затверджено результати чергової атестації робочих місць за умовами праці, а також затверджено перелік професій робітників, робота за якими дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 та за Списком №2. За результатами даної атестації робочих місць професія, посада, яку обіймав позивач: «оператором пульта» конвертерного цеху та «бригадир з переміщення сировини, напівфабрикатів і готової продукції у процесі виробництва», атестована вже за Списком №2, розділ ІІІ «Чорна металургія» підрозділ 2 «Виробництво сталі і феросплавів…», що затверджена постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016р. "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах".
Крім того, відповідно до Постановою дирекції та профкому від 26.12.2017р. №27 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці працівників цеху ремонту металургійного устаткування (ЦРМУ) ремонтно-сервісного центру», затверджено результати чергової атестації робочих місць за умовами праці, а також затверджено перелік професій робітників, робота за якими дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 та за Списком №2. За результатами даної атестації робочих місць професія, посада, яку обіймав позивач: «слюсар-ремонтник» атестована за Списком №1 , розділ 3, «Чорна металургія», підрозділ 6, «Загальні професії» працівники зайняті ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016р. "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах".
Постановою дирекції та профкому від 31.08.2020р. №21 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці робітників конвертерного цеху» затверджено результати чергової атестації робочих місць за умовами праці, а також затверджено перелік професій робітників, робота за якими дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 та за Списком №2. За результатами даної атестації робочих місць професія, посада, яку обіймав позивач: «слюсар-ремонтник» атестована за Списком №1, розділ 3, «Чорна металургія», підрозділ 6, «Загальні професії» працівники зайняті ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016р. "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах".
Таким чином, професії та посади позивача, за якими він працював у спірний період з 14.05.1996 по 01.12.2017, з 13.08.2019 по 02.08.2021, віднесені до Списку №1.
Також щодо періоду роботи позивача у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» з 03.08.2021 по 04.12.2024 матеріали справи містять спільну постанову «Про підтвердження пільг та компенсацій за роботу із шкідливими (особливо шкідливими) та важкими (особливо важкими) умовами праці за результатами атестації робочих місць за умовами праці працівникам конверторного цеху металургійного виробництва ПРАТ «ДКХЗ» №3МВ від 03.08.2021 року, якою затверджено перелік професій робітників, робота за якими дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 та за Списком №2. За результатами даної атестації робочих місць професія «слюсар-ремонтник» атестована за Списком №1, розділ 3, «Чорна металургія», підрозділ 6, «Загальні професії» працівники зайняті ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016р. "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах".
Спільною постановою «Про результати чергової атестації робочих місць за умовами праці працівників конверторного цеху дирекції з виробництва ПРАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» №22 від 26.12.2022 року, якою затверджено перелік професій робітників, робота за якими дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 та за Списком №2. За результатами даної атестації робочих місць професія «слюсар-ремонтник» атестована за Списком №1 , розділ 3, «Чорна металургія», підрозділ 6, «Загальні професії» працівники зайняті ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016р. "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах".
Таким чином, факт працевлаштування позивача за вищевказаними посадами за оскаржувані періоди підтверджено відповідними записами в його трудовій книжці, що є чіткими та не мають виправлень чи невідповідностей, складені з посиланням на відповідні накази та із зазначенням про проведення атестації робочих місць позивача за умовами праці; а також наданими пенсійному органу разом із заявою про призначення пенсії копіями постанов дирекції та профкому ВАТ (ПАТ) Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського» (ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат») про атестацію робочих місць з відповідними витягами з додатків до цих постанов, копіями листів Головного державного експерта з умов праці Дніпропетровської області Просандєєвим О.І. про продовження термінів дії атестації, та постановами ПРАТ «ДКХЗ» і ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» про результати атестації робочих місць за умовами праці, архівними довідками, довідкою ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» про підтвердження спеціального трудового стажу.
При цьому суд зазначає, що на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації (в тому числі чергової) робочих місць за умовами праці.
Обов`язок щодо проведення атестації робочих місць законодавцем покладено на керівників підприємств.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Так, згідно зі статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання.
Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У разі, якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 чи Списку 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадина його конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
З урахуванням викладеного, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, при цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Викладене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а.
Правова позиція щодо необхідності включення до пільгового стажу періоду роботи на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах, у випадках порушення термінів проведення чергової атестації підприємством-роботодавцем неодноразово висвітлювалась Верховним Судом.
Зокрема, у постанові від 16.09.2014 року (справа №21-307а14) Верховний Суд зазначив, що аналіз положень Порядку проведення атестації та розроблених на виконання цієї постанови Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року №41, дає підстави вважати, що якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Аналогічний підхід застосування означених норм права висловлений Верховним Судом і у постановах від 21.02.2018 року у справі №352/547/16-а (К/9901/20098/18) та від 03.05.2018 року у справі № 352/1840/14-а (К/9901/5403/18).
Щодо посилань відповідача-1 на те, що до пільгового стажу позивача за Списком №1 не зараховано період роботи згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04.04.2024 №В-21/2-09/531, виданою Архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, оскільки така довідка, на думку відповідача, не відповідає вимогам пункту 20 Порядку №637, зокрема, не підписана керівником підприємства, начальником відділу кадрів та головним бухгалтером, а також у зв`язку з відсутністю відомостей про перебування підприємства у стані ліквідації, суд зазначає таке.
Як встановлено судом, архівна довідка від 04.04.2024 №В-21/2-09/531 видана не підприємством, а Архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області на підставі документів архівного фонду та містить інформацію щодо періодів роботи позивача, займаних ним посад, а також відомості, які повністю відповідають записам його трудової книжки.
При цьому пункт 20 Порядку №637 визначає вимоги до уточнюючих довідок, що видаються підприємствами, установами, організаціями або їх правонаступниками, тоді як архівна установа не є роботодавцем чи правонаступником підприємства, а здійснює видачу архівних довідок на підставі документів, переданих їй на зберігання відповідно до вимог архівного законодавства. Отже, саме по собі посилання відповідача на невідповідність архівної довідки формі, передбаченій додатком №5 до Порядку №637, не може свідчити про її неналежність або недопустимість як доказу.
Разом з тим, відомості, викладені в архівній довідці, узгоджуються із записами трудової книжки позивача, постановами про результати атестації робочих місць, архівними документами щодо нарахування заробітної плати та обліку відпрацьованого часу, а також даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, які містять інформацію про облік спеціального стажу позивача за відповідними кодами підстав.
Суд також звертає увагу, що відповідачем-1 не спростовано достовірність відомостей, викладених в архівній довідці, та не надано жодного доказу того, що вона містить неправдиві або недостовірні дані. Фактично підставою для незарахування спірного періоду стали виключно формальні зауваження щодо оформлення документа та припущення про необхідність підтвердження ліквідації підприємства.
Водночас відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду України наділені правом витребувати від підприємств, установ, організацій та архівних установ необхідні документи, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність відомостей, що містяться у таких документах. Отже, у разі виникнення сумнівів щодо оформлення або змісту архівної довідки відповідач не був позбавлений можливості перевірити наведені у ній відомості, однак доказів здійснення такої перевірки матеріали справи не містять.
За таких обставин суд доходить висновку, що формальні зауваження відповідача щодо оформлення архівної довідки від 04.04.2024 №В-21/2-09/531 не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні підтверджених нею періодів роботи до пільгового стажу позивача за Списком №1, оскільки факт виконання позивачем роботи в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці підтверджується сукупністю належних, допустимих та взаємоузгоджених доказів, наявних у матеріалах справи.
Крім того, щодо посилання відповідача-1 на те, що періоди пільгової роботи згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.12.2024 №143-1074, оскільки довідка не відповідає вимогам пункту 20 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (Додаток №5), зокрема, відсутні довіреність на право підпису пільгової довідки, суду зазначає наступне.
Додатком №5 до пункту 20 Порядку №637 визначено форму довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, відповідно до якої така довідка підписується керівником підприємства, начальником відділу кадрів та головним бухгалтером.
Як слідує з матеріалів справи, підставою для не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду роботи позивача у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» з 03.08.2021 по 04.12.2024 стала та обставина, що довідка від 17.12.2024 №143-1074, на думку пенсійного органу, не відповідає вимогам пункту 20 Порядку №637 через відсутність довіреності на право підпису посадової особи, яка її підписала.
Разом з тим суд вважає такі доводи відповідача необґрунтованими.
Так, довідка ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» від 17.12.2024 №143-1074 містить усі відомості, передбачені пунктом 20 Порядку №637, а саме: період роботи, що підлягає зарахуванню до спеціального стажу, професію позивача, характер виконуваної роботи, посилання на Список №1, відповідні постанови Кабінету Міністрів України, первинні документи, на підставі яких її видано (особова картка, штатний розпис, табелі обліку робочого часу, технологія виробництва), а також інформацію щодо проведення атестації робочих місць із зазначенням відповідних постанов підприємства. Крім того, довідка засвідчена печаткою ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» та підписана посадовими особами підприємства.
Відомості, наведені у зазначеній довідці, повністю узгоджуються із записами трудової книжки позивача, наказами про переведення, постановами про результати атестації робочих місць, а також відомостями Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, які підтверджують облік спеціального стажу позивача за відповідними кодами підстав.
При цьому відповідачем-1 не наведено жодних доказів того, що довідка від 17.12.2024 №143-1074 містить недостовірні чи неправдиві відомості або що викладені у ній обставини не відповідають фактичним умовам праці позивача. Фактично підставою для відмови у зарахуванні спірного періоду стало лише посилання на відсутність документа, який підтверджував би повноваження особи на підписання довідки.
Суд зазначає, що такі формальні зауваження до оформлення документа не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні спеціального стажу, якщо сам факт роботи особи на відповідній посаді та в умовах, що дають право на пенсію на пільгових умовах, підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів. Визначальним у цьому випадку є підтвердження виконання роботи за професією, передбаченою Списком №1, а не бездоганне дотримання вимог щодо оформлення окремого документа роботодавцем.
Отже, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недостовірність довідки ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» від 17.12.2024 №143-1074, а тому зазначені відповідачем-1 формальні недоліки її оформлення не можуть бути самостійною підставою для не зарахування періоду роботи з 03.08.2021 по 04.12.2024 до пільгового стажу позивача за Списком №1. Відтак, суд доходить висновку про безпідставність висновків відповідача в цій частині та вважає, що зазначений період підлягає зарахуванню до спеціального стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Крім цього, суд зазначає, що надані позивачем Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5, ОК-7) також містять інформацію про спеціальний стаж позивача, зокрема, за спірні періоди роботи з 14.05.1996 по 01.12.2017, з 13.08.2019 по 02.08.2021 та з 03.08.2021 по 04.12.2024 роки за кодами підстави для обліку спецстажу «ЗПЗ013А1», «ЗП3014А1», «ЗПЗ013Б1».
Згідно з Довідником кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 08 жовтня 2010 року №22-2, код підстави «ЗПЗ013А1» з 05 листопада 1991 року проставлявся працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стансу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.
Код підстави для обліку спецстажу «ЗПЗ013Б1» - проставлявся працівникам з 05 листопада 1991 року, які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Код підстави для обліку спецстажу «ЗПЗ014А1» - це працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року №202.
Крім того, з вищевказаного Реєстру слідує, що вказаними роботодавцями сплачувались страхові внески за кодами підстави обліку спецстажу «ЗПЗ013А1», «ЗП3014А1», «ЗПЗ013Б1».
Тобто, при здачі звітів вказаними страхувальниками до органів ПФУ зазначалося, що страхові внески за позивача вносилися за вищевказаними професіями за відповідними кодами, що в свою чергу відповідає положенням ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, відповідно до п.п.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) за періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року №8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Таким чином, вищевказані Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо позивача були у розпорядженні відповідача-1 і могли та повинні були використані останнім при вирішенні питання про зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу позивача за Списками №1 та №2.
За таких обставин, надані позивачем разом із заявою про призначення пенсії документи, а саме: трудова книжка, архівні довідки, довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, постанови дирекції про проведення атестації робочих місць за умовами праці (разом із листами Головного державного експерта з умов праці Дніпропетровської області про надання згоди на продовження терміну дії результатів попередніх атестацій), у сукупності з відомостями довідок за формами ОК-5, ОК-7, є належними і достатніми доказами, якими підтверджено наявність підстав для зарахування спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, навіть за умови наявності окремих формальних зауважень до оформлення уточнюючих довідок, оскільки такі недоліки не спростовують факту виконання позивачем роботи у шкідливих та особливо шкідливих умовах праці, не свідчать про недостовірність відомостей, викладених у зазначених документах, та не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні відповідних періодів до спеціального стажу. Визначальним у даному випадку є підтвердження факту зайнятості позивача на роботах, віднесених до Списку №1, що підтверджується сукупністю взаємоузгоджених доказів, наявних у матеріалах справи, тож доводи відповідача-1, викладені в оскаржуваному рішенні є безпідставними та необґрунтованими.
Разом з цим, зважаючи на те, що в ході розгляду справи судом встановлено, що у періоди роботи з 14.05.1996 по 30.11.2017 (а не по 01.12.2017, як помилково зазначав позивач, бо з 01.12.2017 року він вже працював на іншій посаді (оператором пульта керування 5 розряду), яка вже була атестована саме за Списком №2 розд. 3, «Чорна металургія», підрозд. 2, «Виробництво сталі і феросплавів» (постанова №24 від 26.12.2017), а не за Списком №1), а також з 13.08.2019 по 02.08.2021 та з 03.08.2021 по 04.12.2024 позивач працював на посадах, робочі місця за якими були атестовані за Списком №1, суд дійшов висновку, що періоди роботи позивача з 14.05.1996 по 30.11.2017, з 13.08.2019 по 02.08.2021 та з 03.08.2021 по 04.12.2024 підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1, тоді як період роботи 01.12.2017 підлягає зарахуванню до спеціального стажу за Списком №2, а не за Списком №1, як помилково зазначає позивач.
При цьому, зважаючи на те, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №047050030241 від 22.01.2025 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV прийняте з посиланням на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу за Списком №1, передбаченого цією нормою Закону (10 років), разом з цим, судом встановлено протиправність не зарахування відповідачем-1 до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду роботи з 14.05.1996 по 30.11.2017, з 13.08.2019 по 02.08.2021 та з 03.08.2021 по 04.12.2024, тобто понад 20 років, які мають бути зарахованими, що, в свою чергу, свідчить про помилковість викладених в оскаржуваному рішенні №047050030241 від 22.01.2025 року висновків пенсійного органу щодо кількості пільгового стажу позивача і щодо його достатності (10 років) для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №047050030241 від 22.01.2025 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV та, відповідно, про задоволення позовних вимог в цій частині.
Відтак, з метою поновлення порушеного вищевказаним протиправним рішенням відповідача-1 права позивача на належне пенсійне забезпечення, суд, з урахуванням встановлених обставин справи, доходить висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періоди його роботи з 14.05.1996 по 30.11.2017, з 13.08.2019 по 02.08.2021 та з 03.08.2021 по 04.12.2024.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання призначити та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 за його заявою від 14.01.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, суд зазначає наступне.
Відповідно до Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оскільки спірним рішенням відповідача-1 було протиправно відмовлено позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV лише через недостатність пільгового стажу, передбаченого цією нормою Закону (10 років), водночас, судом встановлено, що позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії такий необхідний пільговий стаж (понад 20 років) мав, бо відповідач-1 безпідставно не зарахував до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоди його роботи з 14.05.1996 по 30.11.2017, з 13.08.2019 по 02.08.2021 та з 03.08.2021 по 04.12.2024, тобто понад 20 років, які мають бути зараховані, при цьому відповідачем-1 визнається та зазначається безпосередньо в оскаржуваному рішенні те, що позивач необхідного пенсійного віку (50 років) досяг, а також мав необхідний страховий стаж (33 роки 10 місяців 25 днів), суд вважає, що у даному випадку у пенсійного органу відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень і єдиним варіантом поведінки пенсійного органу у даному випадку є саме призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на підставі його заяви від 14.01.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, оскільки спірне рішення прийняте саме за наслідками розгляду цієї заяви.
Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Отже, оскільки позивач досяг пенсійного віку (50 років), необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, 09.01.2025р., а матеріали справи свідчать, що із заявою про призначення пенсії позивач звернувся 14.01.2025р., тобто звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, внаслідок чого пенсія має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 10.01.2025р.
Таким чином, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на підставі його заяви від 14.01.2025 року про призначення пенсії саме з 10.01.2025р.
Щодо підстав зобов`язання саме відповідача-1 здійснити зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів роботи, а також призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV, суд зазначає наступне.
Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005р. №22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).
Відповідно до абз.13 п.4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Згідно з абз.1-3 п.4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Відповідно до абз.1 п.4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
З аналізу наведених норм слідує, що рішення про призначення пенсії або про відмову у її призначенні приймається пенсійним органом, що призначає пенсію, який визначений за принципом екстериторіальності, а в подальшому, у разі прийняття таким органом рішення про призначення пенсії, це рішення разом з електронною пенсійною справою засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Зважаючи на те, що у даному випадку, органом, що призначає пенсію, який визначений за принципом екстериторіальності за заявою позивача було саме Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яке, відповідно, при розгляді документів позивача здійснювало розрахунок його стажу, в тому числі, і пільгового, а також приймало рішення про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV через недостатність пільгового стажу, то саме на нього, як на належного відповідача, і слід покласти обов`язок щодо зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів роботи, а також щодо призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV з 10.01.2025 року.
Водночас, відповідач-2, за наведених обставин, не є належним у цій справі щодо заявлених до нього позовних вимог про зобов`язання здійснити зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів роботи, а також призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, тому у задоволенні вказаних позовних вимог до нього слід відмовити повністю, бо останній фактично заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV не розглядав та будь-яке рішення за цією заявою, в тому числі, і оскаржуване, не приймав.
Крім цього, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині щодо зобов`язання відповідача-2 виплачувати позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, позаяк такі позовні вимоги є передчасними і право позивача щодо виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, яку суд зобов`язав призначити цим рішенням відповідача-1, ще порушене не було, бо здійснення відповідачем-2 такої виплати відповідно до вищенаведених приписів абз.1 п.4.10 Порядку №22-1 може здійснюватися лише після призначення пенсії та передачі електронної пенсійної справи позивача засобами програмного забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для здійснення виплати пенсії, водночас, задоволення позовних вимог на майбутнє суперечить приписам ст.5 КАС України, згідно з якими судовому захисту підлягає саме порушене право особи.
Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного, зважаючи на підтвердження обґрунтованості позовних вимог саме до відповідача-1 відповідними доказами та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20грн, тому, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за рахунок його бюджетних асигнувань підлягають судові витрати зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог у розмірі 807,47грн.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (код ЄДРПОУ 21084076, місцезнаходження: вул. Олександра Борисенка, 7, м. Рівне, 33028), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094) про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №047050030241 від 22.01.2025 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (код ЄДРПОУ 21084076, місцезнаходження: вул. Олександра Борисенка, 7, м. Рівне, 33028) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періоди його роботи з 14.05.1996 року по 30.11.2017 року, з 13.08.2019 року по 02.08.2021 року та з 03.08.2021 року по 04.12.2024 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (код ЄДРПОУ 21084076, місцезнаходження: вул. Олександра Борисенка, 7, м. Рівне, 33028) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 10.01.2025 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі його заяви від 14.01.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (код ЄДРПОУ 21084076, місцезнаходження: вул. Олександра Борисенка, 7, м. Рівне, 33028) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до частини задоволених позовних вимог у розмірі 807,47грн. (вісімсот сім гривень 47 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.М. Турова