ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року 

м. Київ

cправа № 875/1222/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г.,
за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,

представників учасників справи: 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії" - Новосад Т.О., Гавлодський Н.В.,
ОСОБА_1 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії"
на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2026 (суддя Крестьянінов О.О.) 
у справі №875/1222/26
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії"
про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 30.04.2026 у третейській справі №1/357
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії"
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду
1. У травні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії" (далі - ТОВ КУА "Прогресивні інвестиційні стратегії") звернулося до Східного апеляційного господарського суду з заявою про видачу наказу (далі - Заява) на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 30.04.2026 (далі - Рішення третейського суду) у справі №1/357.
2. В обґрунтування Заяви ТОВ КУА "Прогресивні інвестиційні стратегії" послалося на прийняття 30.04.2026 третейським судом Рішення у справі №1/357, яким позов ТОВ КУА "Прогресивні інвестиційні стратегії" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поруки задоволено повністю, та його невиконання відповідачем у третейському спорі в добровільному порядку.
Фактичні обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом як судом першої інстанції
3. 30.09.2021 між позивачем як позикодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "УЗТК ТРЕЙД" (далі - Боржник) як позичальником укладено договір позики №20210930-П.
4. 11.07.2024 між тими самими особами укладено договір позики №202407111-П.
5. 18.02.2025 позивач як кредитор та ОСОБА_1 як поручитель уклали договір поруки (далі - Договір поруки), за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за своєчасне та належне виконання ТОВ "УЗТК ТРЕЙД" зобов`язань, зокрема за договорами позики №20210930-П від 30.09.2021 та №202407111-П від 11.07.2024.
6. Відповідно до п. 1.4 Договору поруки обсяг відповідальності поручителя обмежений загальною сумою, що дорівнює гривневому еквіваленту 2220668,75 доларів США за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на дату оплати.
7. Пунктом 2.1 Договору поруки передбачено, що у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це Боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення Боржника до участі у справі.
8. За п. 2.5 Договору поруки кредитор має право достроково пред`явити вимогу до поручителя у випадку відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника та/або поручителя. Пунктом 3.3 Договору поруки також передбачено право кредитора вимагати дострокової оплати всієї суми заборгованості у разі порушення поручителем погоджених порядку або строків оплати.
9. Пунктом 5.3 Договору поруки сторони погодили, що всі спори, розбіжності, вимоги або претензії, які виникнуть у зв`язку з цим договором або випливають з нього, передаються на розгляд і остаточне вирішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" відповідно до його Регламенту. Сторони погодили розгляд спору одним третейським суддею.
10. У зв`язку з невиконанням основного зобов`язання позивач направив відповідачу вимогу від 18.07.2025 про сплату заборгованості, а після її невиконання - вимогу від 09.12.2025 про дострокове виконання зобов`язань за Договором поруки в межах установленого п. 1.4 цього договору обсягу відповідальності.
11. У лютому 2026 року позивач звернувся до Третейського суду з позовом виключно до поручителя про стягнення заборгованості за Договором поруки.
12. Третейський розгляд здійснено одноособово третейським суддею Сліпченком Ю.А., який включений до затвердженого списку третейських суддів та має вищу юридичну освіту.
13. Рішенням третейського суду від 30.04.2026 стягнуто з відповідача на користь позивача 95800760,20 грн заборгованості, що становить еквівалент 2220668,75 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 06.02.2026, у тому числі: 42083879,52 грн за договором позики №20210930-П від 30.09.2021 та 53716880,68 грн за договором позики №202407111-П від 11.07.2024, а також 240751,90 грн третейського збору.
14. Позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання Рішення третейського суду, посилаючись на те, що воно не скасоване компетентним судом та добровільно відповідачем не виконане.
15. У заяві позивач також просив стягнути з відповідача 1664,00 грн судового збору, сплаченого за звернення із заявою про видачу наказу.
16. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.02.2026 у справі №908/3139/25 про банкрутство ТОВ "УЗТК ТРЕЙД" визнано кредиторські вимоги позивача на суму 131385332,76 грн основного боргу за договорами позики №20210930-П від 30.09.2021 та №202407111-П від 11.07.2024.
17. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2026 Заяву про видачу наказу прийнято до розгляду, витребувано третейську справу №1/357, Положення, Регламент, список третейських суддів та документи щодо формування складу Третейського суду.
18. 12.06.2026 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали третейської справи №1/357. Доказів скасування Рішення третейського суду, визнання третейської угоди недійсною або добровільного виконання Рішення третейського суду матеріали справи не містять.
Стислий зміст ухвали суду першої інстанції
19. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2026 у задоволенні Заяви про видачу наказу відмовлено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 355 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
20. Господарський суд першої інстанції виходив із того, що в мотивувальній частині Рішення третейського суду досліджено обставини виконання договорів позики та зроблено висновок про виникнення у ТОВ "УЗТК ТРЕЙД" заборгованості, а стягнення цієї заборгованості з поручителя в майбутньому може вплинути на кредиторські вимоги позивача та реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство Боржника.
21. Суд першої інстанції також послався на ст. 28 Регламенту Третейського суду (в ухвалі помилково вказано Положення Третейського суду) та зазначив, що матеріали третейської справи не містять доказів того, що Третейський суд пропонував ТОВ "УЗТК ТРЕЙД" надати згоду на залучення до справи третьою особою.
Стислий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення доводів скаржника 
22. ТОВ КУА "Прогресивні інвестиційні стратегії" (далі - скаржник) подало апеляційну скаргу, в якій просить прийняти додаткові докази, скасувати ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2026, ухвалити нове рішення про задоволення заяви та видати наказ на примусове виконання Рішення третейського суду.
23. Скаржник стверджує, що предметом третейського розгляду були виключно вимоги до поручителя за Договором поруки, а резолютивна частина Рішення третейського суду не містить жодного припису щодо ТОВ "УЗТК ТРЕЙД".
24. На думку скаржника, встановлення факту невиконання основного зобов`язання є необхідною передумовою вирішення вимоги до поручителя та не означає вирішення спору про права й обов`язки основного Боржника.
25. Скаржник посилається, зокрема, на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 08.10.2020 у справі №824/48/20, від 23.06.2021 у справі №824/47/20 та від 30.06.2022 у справі №824/296/21, відповідно до яких залучення позичальника до участі у справі за позовом до поручителя не є обов`язковим, а стягнення коштів лише з поручителя не свідчить про вирішення прав та обов`язків позичальника.
26. На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач додав власний лист від 15.05.2026 №1/15-05/2026 та відповідь ТОВ "УЗТК ТРЕЙД" від 19.06.2026 №19/06/26-07, у якій Боржник зазначив, що Рішення третейського суду не містить адресованих йому приписів і не покладає на нього обов`язків.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи 
27. Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи у встановлений строк до Верховного Суду не надійшли.
Позиція Верховного Суду
28. Відповідно до положень ч. 2 ст. 24, ч. 2 ст. 25 і ч. 2 ст. 253 ГПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення у справах щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів, ухвалені апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції.
29. З огляду на встановлені ст. 269 ГПК України межі розгляду справи суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
30. Предметом розгляду в цій справі є Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду та правильність застосування господарським судом першої інстанції п. 9 ч. 1 ст. 355 ГПК України.
Щодо клопотання скаржника про прийняття додаткових доказів 
31. Відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
32. За усталеними висновками Верховного Суду застосування передбаченого ч. 3 ст. 269 ГПК України винятку можливе лише за умови доведення учасником справи наявності об`єктивних обставин, які унеможливлювали своєчасне подання відповідного доказу суду першої інстанції. Обов`язок доведення таких обставин покладається на учасника справи, який подає додаткові докази. Водночас саме по собі створення доказу після ухвалення рішення судом першої інстанції не є підставою для його прийняття апеляційним судом у порядку ст. 269 ГПК України (постанова Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №916/3130/17).
33. Доданий до апеляційної скарги лист позивача від 15.05.2026 №1/15-05/2026 існував до постановлення Східним апеляційним господарським судом оскаржуваної ухвали від 17.06.2026. Проте скаржник не навів обставин, які об`єктивно унеможливлювали подання цього листа суду першої інстанції, та не довів наявності таких обставин.
34. Лист ТОВ "УЗТК ТРЕЙД" від 19.06.2026 №19/06/26-07 складений після постановлення оскаржуваної ухвали, а тому не існував на час розгляду Заяви господарським судом першої інстанції та не міг бути ним досліджений і оцінений. Саме по собі створення відповідного документа після ухвалення судового рішення не є передбаченою ч. 3 ст. 269 ГПК України підставою для його прийняття судом апеляційної інстанції.
35. Крім того, зміст зазначеного листування не впливає на встановлення наявності або відсутності передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 355 ГПК України підстави для відмови у видачі наказу. Питання про те, чи вирішено Рішенням третейського суду питання про права та обов`язки особи, яка не брала участі у третейській справі, встановлюється судом на підставі предмета третейського розгляду, складу його учасників, а також змісту мотивувальної та резолютивної частин цього рішення. Подальше суб`єктивне ставлення ТОВ "УЗТК ТРЕЙД" до правових наслідків Рішення третейського суду не може підміняти оцінку його об`єктивного змісту, яку здійснює господарський суд.
36. Неподання ТОВ "УЗТК ТРЕЙД" заяви про скасування Рішення третейського суду не звільняє господарський суд від передбаченого ч. 3 ст. 354 ГПК України обов`язку самостійно перевірити наявність підстав для відмови у видачі наказу. Водночас сам по собі факт неподання Боржником такої заяви не доводить ані наявності, ані відсутності підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 355 ГПК України.
37. З огляду на викладене Верховний Суд відмовляє у задоволенні клопотання скаржника про прийняття як додаткових доказів листа позивача від 15.05.2026 №1/15-05/2026 та листа ТОВ "УЗТК ТРЕЙД" від 19.06.2026 №19/06/26-07. Неприйняття цих доказів не перешкоджає перевірці наявності передбачених законом підстав для відмови у видачі наказу за наявними у справі матеріалами та об`єктивним змістом Рішення третейського суду.
Щодо підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 355 ГПК України
38. Відповідно до ст. 50 Закону України "Про третейські суди" сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та третейський суд вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення третейського суду, що також кореспондується зі змістом частини першої статті 55 названого Закону, відповідно до якої рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні.
39. Стаття 57 Закону України "Про третейські суди" передбачає, що рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".
40. Згідно з ч. 2 ст. 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом. Аналогічне положення закріплено в ч. 1 ст. 56 Закону України "Про третейські суди".
41. Відповідно до ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.
42. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу, якщо третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Аналогічну підставу передбачено п. 9 ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди".
43. Наведена підстава застосовується тоді, коли третейське рішення безпосередньо визначає права чи обов`язки незалученої особи у спірних матеріальних правовідносинах. 
44. При розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.
45. Отже, за відсутності встановлених судом підстав, визначених ст. 355 ГПК України та ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди", заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду підлягає задоволенню.
46. У постанові Верховного Суду від 26.09.2023 у справі №870/18/23 зазначено, що рішення має безпосередньо стосуватися прав та обов`язків незалученої особи, тобто містити висновок про її права, інтереси та/або обов`язки у відповідних правовідносинах; будь-який інший правовий зв`язок зі сторонами спору сам по собі не є достатнім.
47. Водночас у спорах про відповідальність поручителя встановлення наявності й порушення основного зобов`язання є необхідним елементом перевірки підстав та обсягу відповідальності поручителя. Таке встановлення не тотожне вирішенню самостійної вимоги до основного боржника.
48. Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
49. За частинами 1 і 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
50. Частина 1 ст. 543 ЦК України надає кредитору право вимагати виконання солідарного обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
51. У постанові від 08.10.2020 у справі №824/48/20 Верховний Суд відхилив доводи про вирішення третейським судом прав та обов`язків позичальника, оскільки заборгованість була стягнута лише з поручителя. Верховний Суд виходив із того, що правовідносини кредитора з позичальником за основним договором і правовідносини кредитора з поручителем за договором поруки є окремими договірними правовідносинами, а кредитор вправі звернутися з вимогою до поручителя окремо.
52. Аналогічно у постанові від 30.06.2022 у справі №824/296/21 Верховний Суд зазначив, що посилання поручителя на вирішення прав та обов`язків позичальника є необґрунтованим, оскільки залучення позичальника до участі у справі за позовом до поручителя не є обов`язковим. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23.06.2021 у справі №824/47/20.
53. Верховний Суд ураховує, що наведені постанови ухвалені Касаційним цивільним судом за правилами Цивільного процесуального кодексу України. Водночас сформульовані в них висновки є релевантними до цієї справи з огляду на аналогічний зміст спеціальної підстави третейського контролю та подібність фактичної моделі спору: вимога кредитора заявлена лише до поручителя, а основний позичальник участі у третейському розгляді не брав.
54. У цій справі позовні вимоги заявлено виключно до ОСОБА_1 на підставі укладеного ним Договору поруки, який містить третейське застереження. ТОВ "УЗТК ТРЕЙД" не було відповідачем, а вимог про стягнення коштів, визнання або зміну його прав чи обов`язків у третейській справі не заявлено.
55. У мотивувальній частині Рішення третейського суду досліджено договори позики, факт надання коштів Боржнику, невиконання основного зобов`язання, обсяг заборгованості та умови відповідальності поручителя. Без дослідження цих обставин неможливо вирішити вимогу, що випливає з акцесорного зобов`язання поруки.
56. Резолютивна частина Рішення третейського суду містить приписи виключно щодо стягнення коштів з поручителя та не зобов`язує ТОВ "УЗТК ТРЕЙД" вчинити будь-які дії та не встановлює окремого способу захисту щодо цієї особи.
57. Отже, посилання в мотивувальній частині Рішення третейського суду на заборгованість ТОВ "УЗТК ТРЕЙД" не перетворює спір між кредитором і поручителем на спір між кредитором та основним Боржником і не створює для Боржника нового обов`язку понад той, що випливає з договорів позики.
58. Господарський суд першої інстанції також помилково ототожнив можливі майбутні наслідки виконання поручителем рішення з вирішенням прав та обов`язків Боржника самим Рішенням третейського суду.
59. Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. 
60. Такий перехід прав виникає в силу закону внаслідок фактичного виконання поручителем забезпеченого порукою зобов`язання, а не на підставі самого Рішення третейського суду.
61. Відповідне коригування кредиторських вимог у справі про банкрутство, якщо для цього виникнуть підстави, здійснюватиметься в межах окремої судової процедури. Можливість такого майбутнього коригування не свідчить про безпосереднє вирішення Рішенням третейського суду прав та обов`язків Боржника. Крім того, висновки третейського суду щодо існування та розміру основної заборгованості не мають преюдиційного значення для ТОВ "УЗТК ТРЕЙД", яке не брало участі у третейській справі. Питання про заміну кредитора, зменшення вимог первісного кредитора або внесення інших змін до реєстру вимог кредиторів може виникнути лише після фактичного виконання поручителем забезпеченого зобов`язання та підлягає вирішенню господарським судом у межах справи про банкрутство.
62. Частина 1 ст. 555 ЦК України та п. 2.1 Договору поруки покладають на поручителя обов`язок повідомити Боржника про вимогу кредитора, а в разі пред`явлення позову - подати клопотання про залучення Боржника до участі у справі. Матеріали третейської справи не містять такого клопотання поручителя.
63. Верховний Суд зауважує, що невиконання поручителем зазначеного обов`язку не свідчить про обов`язковість участі Боржника у третейському розгляді та не обмежує право кредитора пред`явити вимогу про виконання забезпеченого порукою зобов`язання лише до поручителя. 
64. Якщо ж поручитель, не повідомивши Боржника про вимогу кредитора, сам виконає забезпечене порукою зобов`язання, Боржник відповідно до ч. 1 ст. 555 ЦК України має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора.
65. Відповідно до ч. 2 ст. 555 ЦК України поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Отже, закон передбачає самостійні засоби захисту поручителя і не ставить можливість розгляду вимоги до нього від обов`язкової участі основного Боржника.
66. Стаття 28 Регламенту Третейського суду передбачає, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть за їх згодою та за згодою сторін вступити в справу третейського розгляду на стороні позивача або відповідача до прийняття третейським судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на права або обов`язки по відношенню до однієї з сторін. Вони можуть бути залучені до участі у справі третейського розгляду за їх згодою за ініціативою третейського суду.
67. Отже, зазначена норма встановлює можливість, а не безумовний обов`язок залучення третьої особи.
68. Передбачений ст. 28 Регламенту критерій можливого впливу рішення на права або обов`язки третьої особи не є тотожним установленому п. 9 ч. 1 ст. 355 ГПК України критерію фактичного вирішення третейським судом питання про права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі.
69. З огляду на викладене висновок суду першої інстанції про те, що Рішенням третейського суду вирішено питання про права та обов`язки ТОВ "УЗТК ТРЕЙД", не відповідає встановленим обставинам справи та наведеним нормам права. Підстава для відмови, передбачена п. 9 ч. 1 ст. 355 ГПК України, відсутня.
70. Верховний Суд вважає, що доводи скаржника стосовно помилкового застосування Східним апеляційним господарським судом п. 9 ч. 1 ст. 355 ГПК України, суперечності оскаржуваної ухвали усталеній практиці Верховного Суду щодо спорів про відповідальність поручителя та неврахування критеріїв, за якими рішення вважається таким, що вирішує питання про права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, є обґрунтованими. 
Щодо інших підстав для відмови у видачі наказу
71. Перевіривши наявність інших підстав для відмови у видачі наказу, визначених ст. 355 ГПК України та ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди", Верховний Суд виходить із такого.
72. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають спори щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. Сторонами обох основних договорів позики є юридичні особи, тому статус поручителя як фізичної особи не виключає належності спору щодо договору поруки до господарської юрисдикції. За встановленими обставинами цей спір не належить і до категорій, які відповідно до ст. 6 Закону України "Про третейські суди" не можуть бути предметом третейського розгляду.
73. Третейське застереження міститься безпосередньо у п. 5.3 Договору поруки, підписаного позивачем і відповідачем, охоплює спір про виконання цього договору та не визнавалося недійсним.
74. Рішення третейського суду ухвалене у спорі, передбаченому третейською угодою, та в її межах. Склад Третейського суду відповідав угоді сторін, Регламенту і вимогам закону. Стягнення грошової заборгованості є способом захисту, передбаченим законом.
75. Позивач звернувся із Заявою про видачу наказу в межах трирічного строку; Рішення третейського суду на час розгляду заяви не скасоване; Третейський суд надав матеріали третейської справи на вимогу господарського суду; доказів добровільного виконання рішення не подано.
76. Отже, передбачені ст. 355 ГПК України та ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди" підстави для відмови у видачі наказу відсутні.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
77. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 та п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково й ухвалити нове рішення у відповідній частині, зокрема, у разі порушення норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.
78. Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував п. 9 ч. 1 ст. 355 ГПК України, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви та видачу наказів на примусове виконання Рішення третейського суду.
Розподіл судових витрат
79. Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати позивача зі сплати 1664,00 грн судового збору за подання Заяви про видачу наказу та 2496,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 253, 269, 270, 271, 275, 277, 281-284, 327, 352-356 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії" задовольнити.
2. Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2026 у справі №875/1222/26 скасувати.
3. Ухвалити нове рішення.
4. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 30.04.2026 у третейській справі №1/357 задовольнити.
5. На примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 30.04.2026 у третейській справі №1/357 видати накази такого змісту:
"Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії", що діє від свого імені в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Девелопмент Агро" (код за ЄДРІСІ 23300271; ідентифікаційний код 38870645; 01001, місто Київ, провулок Шевченка Тараса, будинок 3), заборгованість у загальній сумі 95800760 (дев`яносто п`ять мільйонів вісімсот тисяч сімсот шістдесят) гривень 20 копійок, що становить еквівалент 2220668,75 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 06.02.2026, у тому числі:
за договором позики №20210930-П від 30.09.2021 - 42083879 (сорок два мільйони вісімдесят три тисячі вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 52 копійки, що становить еквівалент 975507,45 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 06.02.2026;
за договором позики №202407111-П від 11.07.2024 - 53716880 (п`ятдесят три мільйони сімсот шістнадцять тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 68 копійок, що становить еквівалент 1245161,29 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 06.02.2026";
"Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії", що діє від свого імені в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Девелопмент Агро" (код за ЄДРІСІ 23300271; ідентифікаційний код 38870645; 01001, місто Київ, провулок Шевченка Тараса, будинок 3), третейський збір у сумі 240751 (двісті сорок тисяч сімсот п`ятдесят одна) гривня 90 копійок".
6. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ,) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії", що діє від свого імені в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Девелопмент Агро" (код за ЄДРІСІ 23300271; ідентифікаційний код 38870645; 01001, місто Київ, провулок Шевченка Тараса, будинок 3), 1664 (одну тисячу шістсот шістдесят чотири) гривні 00 копійок судового збору за подання заяви про видачу наказу та 2496 (дві тисячі чотириста дев`яносто шість) гривень 00 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.
7. Видачу відповідних наказів доручити Східному апеляційному господарському суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді С. Жуков

В. Пєсков