П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1314/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Томчук Андрій Валерійович 
Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б. 
23 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Матохнюка Д.Б. 
суддів: Граб Л.С.  Сторчака В. Ю. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (ГУ ПФУ у Вінницькій області) в якому просив: 
-визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо відмови, викладеної у листі від 20.05.2024 № 7306-6002/Л-02/8-0200/24 у здійсненні перерахунку пенсії позивача із врахуванням індивідуального коефіцієнту заробітку 1,93241;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити з 01.12.2024 перерахунок пенсії позивача із врахуванням індивідуального коефіцієнту заробітку 1,93241, при її обчисленні.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено. 
Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".
29.11.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням індивідуального коефіцієнту заробітку 1,93241.
За результатом розгляду заяви позивача, відповідач листом від 20.05.2024 № 7306-6002/Л-02/8-0200/24, відмовив у здійсненні такого перерахунку, детально роз`яснивши процедуру питання перерахунку пенсійного забезпечення ОСОБА_1 та повідомив, що відповідно до поданої позивачем заяви від 17.03.2008 до його стажу зараховано періоди роботи з 12.02.1968 по 03.11.1971 та з 01.02.2006 по 29.02.2008.
Також, в розрахунок середньомісячного заробітку враховано заробітну плату за період з 01.02.1975 по 31.01.1980 та з 01.07.2000 по 29.02.2008.
Індивідуальний коефіцієнт заробітку для нової формули - 1,76618.
Крім того, при проведенні перерахунку застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за повний 2007 рік - 1197,91 грн, оскільки заявником були дотримані норми ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно, середньомісячний заробіток обчислення пенсії за новою формулою становив: 1197,91 грн х 1,76618 = 2115,72 грн.
Зокрема зі змісту листа встановлено, що станом на 28.02.2006 індивідуальний коефіцієнт заробітку ОСОБА_1 склав 1,93241, а станом на 17.03.2008 при перерахунку пенсії позивача відповідачем застосовано індивідуальний коефіцієнт заробітку 1,76618.
Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV (Закон № 1058) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Згідно ч. 4 ст. 42 Закону України №1058 у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться і заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Так, із матеріалів справи встановлено, що з 04.07.2003 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах при страховому стажі 31 рік 05 місяців 27 днів, та середньомісячній заробітній платі 423,81 грн, яка була обчислена за період з 01.07.2001 по 30.06.2003.
З 01.01.2004 у зв`язку з набранням чинності Закону України від 09.07.2003 № 1058-IУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення позивача було перераховано у відповідності до Закону №1058.
Далі позивач продовжував працювати і згідно з положеннями ст. 42 Закону № 1058 він мав право на перерахунок пенсії, у зв`язку із збільшенням страхового стажу.
Зокрема, 28.02.2006 ОСОБА_1 звернувся за перерахунком пенсії відповідно до частини 4 статті 45 даного Закону № 1058 та зміни періоду 60 місяців зарплати до липня 2000 року.
Після перерахунку пенсії ОСОБА_1 , визначено коефіцієнт страхового стажу, який склав 0,34000, що відповідає 34 рокам 26 дням страхового стажу.
У розрахунок середньомісячного заробітку була врахована заробітна плата за період з 01.02.1975 по 31.01.1980 та з 01.07.2000 по 31.01.2006 (згідно сплати страхових внесків).
Індивідуальний коефіцієнт заробітку склав 1,93241, який проіндексованого показника середньої заробітної плати по Україні за 2005 рік - 735,57 грн.
З огляду на це, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії складає: 735,57 грн х 1,93241 = 1421,42 грн.
Розрахунок пенсійної виплати з 01.03.2006 наступний: 483,28 грн - основний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 27 Закону № 1058 (1421,42 грн x 0,34000);
31,50 грн - доплата за 9 років понаднормового стажу обчислена виходячи від загального розміру пенсії (350,00 грн х 9%);
514,78 грн - загальний розмір пенсійної виплати.
01.01.2008 відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів" пенсії, призначені із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2002-2005 роки перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузях економіки України за 2006 рік, яка складає 928,81 грн. Відповідно до частини другої пункту 1 Прикінцевих положень Закону України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів" та частини першої статті 25 Закону № 1058 з 01.01.2008 величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1.2%, а з 01.10.2008 1.35%. При цьому, коефіцієнт стажу не може перевищувати 0.75.
Після перерахунку пенсії визначено коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року 1.2%, він складає 0,40800, що відповідає 34 рокам 25 дням страхового стажу 928,81 грн х 1,93440 = 1796,69 грн.
Розрахунок пенсії з 01.01.2008 становив:
733.05 грн - основний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 27 Закону № 1058 (1796,69 грн х 0,40800);
12,30 грн - доплата за 9 років понаднормового стажу обчислена виходячи від прожиткового мінімуму (470,00 грн х 9%). Загальний розмір пенсії становив 775,35 грн.
Відповідно до заяви від 17.03.2008, яку позивач подав було проведено перерахунок пенсії згідно частини 4 статті 42 Закону №1058 а саме добавлено стаж роботи за періоди з 12.02.1968 по 03.11.1971 та з 01.02.2006 по 29.02.2008. Після перерахунку пенсії визначено коефіцієнт страхового стажу, він складає 0,47700, що відповідає 39 рокам 9 місяцям 21 дню страхового стажу. В розрахунок середньомісячного заробітку врахована заробітна плата за період з 01.02.1975 по 31.01.1980 та з 01.07.2000 по 29.02.2008 Індивідуальний коефіцієнт заробітку для нової формули -1,76618 застосовано до показника середньої заробітної плати по Україні за повний 2007 рік - 1197,91 грн. З огляду на це, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії за новою формулою становив: 1197,91 грн x 1,76618 = 2115;72 грн. Крім того, відповідно до Закону України від 28.12.2007 № 107- VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік" у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму (481,00 грн).
Відповідно до пунктів 3, 4, 7 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 18.05.2018 № 10-1, перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії: 1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Перерахунок проводиться тим особам, які станом на 01 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбачене пунктом 3 цього Порядку, на найбільш вигідних умовах. Перерахунок пенсії проводиться на підставі заяви пенсіонера у строки, встановлені частиною четвертою статті 45 Закону.
Згідно проведених перерахунків пенсії позивача, відповідач 17.03.2008 при їх здійснені обрав метод обчислення заробітної плати, при якому враховується заробітна плати, з якої попередньо перераховано пенсію та із заробітної плати за періоди страхового стажу за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати, тобто заробітна плата за період з 01.02.1975 по 31.01.1980 та з 01.07.2000 по 29.02.2008, який для позивача є найменш вигідним, оскільки зменшився коефіцієнт зарплати, визначений у 2006 році з 1,93241 до 1,76618.
Водночас зміст статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" свідчить про те, що пенсіонеру, при здійсненні перерахунку пенсії на підставі наведених положень Закону № 1058, надано право обирати заробітну плату (дохід), зокрема той, з якого була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.
При цьому, чинне законодавство не наділяє орган Пенсійного фонду України правом самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні або останньому перерахунку.
Таким чином, відповідно до статті 42 Закону № 1058 при перерахунку пенсії позивача, відповідач повинен був брати до уваги заробітну плату (коефіцієнт), з якої була перерахована пенсія з 28.02.2006.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий | | | Матохнюк Д.Б.
Судді | | | Граб Л.С.    Сторчак В. Ю.