Справа № 650/5687/25
Номер провадження 2/954/115/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року	с-ще Нововоронцовка	

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі: головуючого судді Гончаренка О.В., за участю секретаря судового засідання Посохіної О.Ю., розглянувши у судовому засіданні в селищі Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, –

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 2022304285 від 05.01.2019 року, укладений між відповідачем та АТ «ОТП БАНК», у розмірі 27828,67 грн., яка складається з наступного: 15700 грн. – сума заборгованості за основним боргом, 12128,67 грн. – сума заборгованості за відсотками, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Також просить провести розгляд справи без участі позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС».
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Від представника відповідача до суду надійшов Відзив на позовну заяву, в якій представник заперечила проти задоволення позову. Вважає, що в матеріалах цивільної справи відсутнє підтвердження надання позичальнику кредитних коштів 05.01.2019 року в розмірі 12802,91грн., наданий розрахунок заборгованості не підтверджений первинними обліковими бухгалтерськими документами та не має доказового значення у цивільній справі; згідно наданої виписки по рахунку заборгованість по тілу кредиту складає 11635,71грн. а не 15700грн. як зазначено в позовній заяві. Просить врахувати, що позивачка перебуває зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , який з 22.03.2022 року призваний на військову службу за мобілізацією та по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . Також просить зменшити розмір витрат Позивача на професійну правничу допомогу до 500 грн. та стягнути з Позивача на користь Відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. та проводити розгляд справи без участі Відповідача та її представника.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 05.01.2019 року АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 2022304285. 
За умовами кредитного договору № 2022304285 банк надав відповідачу кредит у розмірі 11852,91 грн. для придбання товару у продавця, сплати додаткових послуг банку, а саме послуги "СМС-Довідка" в розмірі 650,00 грн., придбання послуг зі страхування у СК «Арсенал» в розмірі 600,00 грн. Відповідно до умов договору кредит надається до 05.01.2021 року зі сплатою фіксованої процентної ставки - 0,01% річних. Загальний розмір кредиту відповідно до умов договору становить 12 802,91грн.
За користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та договорами. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних.
05.01.2019 відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту та Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту.
Факт отримання кредитних коштів як оплати за придбання товару відповідачем підтверджує рахунок-фактура № ФЕФТ - 1022 - 3946002 від 05.01.2019 року про одержання товару Відповідачем на загальну суму 11852,91грн., специфікація до кредитного договору Відповідача про ухвалене Позивачем позитивне рішення про видачу кредити для оплати товару на загальну суму 11852,91грн., видаткова накладна № ФЕФТ-1022 -28137054 від 05.01.2019 року про одержання Відповідачем товару на загальну суму 11852,91грн.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 2022304285 від 05.01.2019 року відповідач має заборгованість у розмірі 27828,67 грн., яка складається з наступного: 15700 грн. – сума заборгованості за основним боргом, 12128,67 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Факт наявності заборгованості підтверджує Виписка по рахунку Відповідача з 05.01.2019 року по 18.08.2021 року, фінансові трансакції за рахунком та розрахунок заборгованості за договором №2022304285 від 05.01.2019 року станом на 18.08.2021 року.
Згідно наданих документів Позивач погашав відсотки за наданим кредитом, знімав кошти та розраховувався за товари.
18.08.2021 ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 18/08/21, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» передає, а ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП БАНК» та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості.
Згідно витягу з додатку №1 до договору факторингу №18/08/21 від 18.08.2021, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до Відповідача за договором № 2022304285 від 05.01.2019 на загальну суму заборгованості 27828,67 грн., яка складається з наступного: 15700 грн. – сума заборгованості за основним боргом, 12128,67 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Згідно ст.638ЦК України,договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно достатті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.2 ст. 1054та ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до вимогстатті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогЦивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідностатті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силуст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідност. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.
Таким чином позивачем доведено суду виконання Банком свого зобов`язання щодо надання відповідачу грошових коштів у розмірі та на умовах встановлених договором, наявності заборгованості та наявності у позивача права вимоги до відповідача.
Щодо розміру заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне.
Відповідно до умов вказаного договору кредит надається до 05.01.2021 року, однак Позивачем нараховані відсотки за користування кредитом до 22.07.2021 року.
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати якст.625ст.1048ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою ст.625ст.1048ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Як встановлено судом, строк кредитування був погоджений сторонами та становив до 05.01.2021. 
Належних доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.
Тому суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення відсотків з 06.01.2021 року по 22.07.2021 року у сумі 3091,85грн.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до часткового задоволення на суму 24736,82грн.
Суд не застосовує до кредитних відносин положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки борг виник і розрахований на 22.07.2021 року, а чоловік Відповідачки ОСОБА_2 призваний на військову службу за мобілізацією з 22.03.2022 року. Також відповідні зміни до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» були внесені у 2022 році.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір частково у розмірі 2153,26 грн. за подання позовної заяви пропорційно сумі задоволених позовних вимог.
Також позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн.
За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як видно з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача надано Договір № 43453613 про надання правової допомоги від 02.01.2025, додаткову угоду №2022304285 до Договору, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом , необхідних для надання правової (правничої) допомоги згідно якого витрати на правову допомогу склали 3000,00 грн., акт № 2022304285 про підтвердження факту надання правової (правничої) допомоги, вартість яких склала 3000,00 грн.; копія свідоцтва проправ на заняття адвокатською діяльністю, копія ордеру на надання правничої допомоги від 15.08.2025.
Оскільки розмір витрат позивача на правничу допомогу є належно обґрунтованим, доведеним належними доказами, не є очевидно неспівмірним наданій правової допомозі, відповідач такий розмір витрат позивача не заперечив, клопотання про його зменшення як неспівмірного не надав, позовні вимоги позивача задоволено частково, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2666,7  грн.
Також суд визначає обґрунтований розмір витрати на професійну правничу допомогу Відповідача у розмірі 3000грн. та стягує з Позивача на користь Відповідача 333,30грн. пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні якої суд відмовив.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 22, 526, 527, 530 ЦК України, ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 43453613, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8) заборгованість за кредитним договором № 2022304285 від 05.01.2019 у розмірі 24736,82 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2153,26 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2666,7 грн.
Стягнути із ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 333,30 грн. витрати на професійну правничу допомогу.
В задоволенні інших вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Суддя	О.В. Гончаренко