| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7044/25 Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ЖИТНЯК

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,
суддів: Вівдиченко Т.Р., Карпушової О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРКОН БМЗ» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «АРКОН БМЗ» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби в Чернігівській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних:
від 05.06.2025 за №12948028/38038528, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 26.11.2024 №46;
від 05.06.2025 за №12948026/38038528, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 27.11.2024 №47;
від 05.06.2025 за №12948024/38038528, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 28.11.2024 №48;
від 05.06.2025 за №12948025/38038528, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 21.02.2025 №11;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні від 26.11.2024 №46, від 27.11.2024 №47, від 28.11.2024 №48 та від 21.02.2025 №11 датою їх фактичного подання.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на необґрунтованість спірних рішень, які не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості. Також наголошує на невідповідності оскаржуваних рішень критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, що породжує їх неоднозначне трактування та, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що ТОВ «АРКОН БМЗ» внесено до реєстру ризикових по п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, за підстав: 
- 03 - вiдсутнiсть необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (вiдсутнi вiдомостi про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно мастильних матерiалiв тощо), вiдповiдно до поданої до контролюючих органів звітності; 
11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за вiдсутностi (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) вiдповiдно до поданої до контролюючих органів звітності; 
07 - недостатня кiлькiсть трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за вiдсутностi iнформацiї щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхiднi для здійснення господарської операції); 
04 - постачання товарів, вiдмiнних вiд придбаних, за вiдсутностi умов та/або матеріальних ресурсів для виробництва таких товарів.
Щодо правомірності відмови в реєстрації зупинених податкових накладних та прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних апелянт зазначив, що в порушення положень пункту 4 Порядку № 520, позивачем не надані контролюючому органу документи, що відповідно до чинного законодавства є необхідними для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних та не надано калькуляцію на реалізований товар. 
В даній ситуації задовольняючи позов, на думку апелянта, суд втручається в дискреційні повноваження контролюючого органу, оскільки виключно на комісію покладено обов`язок дослідження наданих платником документів для реєстрації спірних податкових накладних на предмет їх достатності та обґрунтованості задекларованої господарської операції і прийняття відповідних рішень.
Апелянт звернув увагу суду на постанову Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, за висновком якого дослідження тих первинних документів, які не були підставами для прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та подальшої відмови у реєстрації податкової накладної, свідчить про порушення судами вимог принципу офіційного з`ясування обставин справи та призводить до безпідставного розширення предмету доказування.
В апеляційній скарзі також містяться заперечення Головного управління ДПС у Чернігівській області щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2026 та від 17.03.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «АРКОН БМЗ» є правонаступником та утворилось внаслідок перетворення з ПП «ЛІДЕР МСК» , яке було зареєстроване в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2012. Основним видом діяльності Товариства є виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій. Іншими - виробництво машин і устаткування для сільського та лісового господарства, виробництво інших меблів; інші роботи із завершення будівництва.
Між ТОВ «АРКОН БМЗ» (Виконавець за Договором) та Приватним підприємством «Дальнобой - Сервіс» (Замовник за Договором, код ЄДРПОУ 34259265) 22.10.2024 укладений договір №22/11-2024 на виготовлення з власних матеріалів та передачу у власність Замовника блок – контейнера - битовки, в кількості та за ціною, що зазначена в Специфікації.
Відповідно до п.2.1. Договору ціна продукції складає 168 804 грн включаючи ПДВ.
Підпунктом 2.2. Договору передбачено, що до початку робіт Замовник перераховує аванс в розмірі 60 000,00 грн впродовж п`яти днів з моменту виставлення рахунку Виконавцем. Залишок суми, а саме 108 804,00 грн, включаючи ПДВ, сплачується протягом трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення про готовність до відвантаження продукції.
Виконавцем виставлений рахунок №37 від 22.11.2024, який оплачений Замовником частинами відповідно до умов Договору .
Згідно з видатковою накладною №9 від 21.02.2025 Замовник прийняв від Виконавця битовку в кількості 1 шт. загальною вартістю 168 804,00 грн. в томі числі ПДВ.
Позивачем 17.12.2024 за першою подією - перерахування попередньої оплати була направлена на реєстрацію податкова накладна №46 від 26.11.2024, яка в ЄРПН зареєстрована за № 9383828354, проте за результатами обробки реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена. В квитанції зазначено: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу У країни, реєстрація ПН/РК від 26.11.2024 №46 в реєстрі податкових накладних зупинена, ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризикованості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
Оскільки Замовником 27.11.2024 було перерахування грошових коштів в сумі 20 000,00 грн, в тому числі ПДВ, позивачем 17.12.2024 направлена на реєстрацію податкова накладна №47 від 27.11.2024, яка в ЄРПН зареєстрована за №9383822958, проте за результатами обробки реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена.
В квитанції зазначено: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 27.11.2024 №47 в реєстрі податкових накладних зупинена, ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризикованості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
Також, замовником 28.11.2024 було перерахування грошових коштів в сумі 20 000,00 грн, в тому числі ПДВ, позивачем 17.12.2024 направлена на реєстрацію податкова накладна №48 від 28.11.2024, яка в ЄРПН зареєстрована за №9383831313, проте за результатами обробки реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена.
В квитанції зазначено: «Відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 28.11.2024 №48 в реєстрі податкових накладних зупинена, ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризикованості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
Після доставки продукції 21.02.2025 Замовнику Позивачем 18.04.2025 направлена на реєстрацію податкова накладна №11 від 21.02.2025, яка в ЄРПН зареєстрована за №9106094572, проте за результатами обробки реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена.
В квитанції зазначено: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 18.04.2025 №11 в реєстрі податкових накладних зупинена, ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризикованості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
До ГУ ДПС у Чернігівській області 29.05.2025 за №19 направлені пояснення з приводу господарської операції за договором поставки №22/11-2024 від 22.10.2024 та надані підтверджуючі первинні документи, копії яких містяться в матеріалах справи, а також документи щодо наявності на підприємстві матеріально-технічної бази та трудових ресурсів.
Від ГУ ДПС у Чернігівській області 02.06.2025 надійшло повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень, які були направлені відповідачу 03.06.2025 за №22.
За результатами розгляду поданих документів та додаткових пояснень, відповідачем прийняті рішення:
- від 05.06.2025 №12948028/38038528 про відмову в реєстрації ПН №46 від 26.11.2024;
- від 05.06.2025 №12948026/38038528 про відмову в реєстрації ПН №47 від 27.11.2024;
- від 05.06.2025 №12948024/38038528 про відмову в реєстрації ПН №48 від 28.11.2024;
- від 05.06.2025 №12948025/38038528 про відмову в реєстрації ПН №11 від 21.02.2025.
Підставою для відмови зазначено надання платником податку копій документів, складених і оформлених із порушенням законодавства. Також в рішеннях вказана додаткова інформація: підприємство та/ або контрагент задіяний у проведенні ризикових операцій, не надано первинні документи з ФОП, не надано калькуляцію.
Зазначені рішення в адміністративному порядку не оскаржувались.
Вважаючи прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції та оцінюючи відповідні висновки, викладені у рішенні, колегія суддів враховує, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами абзацу першого пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час складення спірних податкових накладних) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до абзаців першого та другого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів / послуг платник податку - продавець товарів / послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів / послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
На виконання означених вимог податкового законодавства Товариство з обмеженою відповідальністю «АРКОН БМЗ» склало і подало на реєстрацію до ЄРПН спірні податкові накладні від 26.11.2024 №46, від 27.11.2024 №47, від 28.11.2024 №48 та від 21.02.2025 №11.
За змістом пункту 201.16 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком № 1165 (тут і далі в редакції, чинній станом на дату зупинення реєстрації спірних податкових накладних).
Відповідно до абзаців першого-третього пункту 6 Порядку №1165 передбачає, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 1165 платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.
Пункт 10 Порядку № 1165 передбачає, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
За правилами, встановленими пунктом 11 Порядку № 1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Абзац другий пункту 25 Порядку № 1165 встановлює, що комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном (пункт 26 Порядку №1165).
За встановлених судом обставин у справі, що розглядається, подані на реєстрацію ТОВ «АРКОН БМЗ» податкові накладні від 26.11.2024 №46, від 27.11.2024 №47, від 28.11.2024 №48 та від 21.02.2025 №11 зупинені з підстав відповідності платника податків пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку і позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК, для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без деталізації того, які саме документи слід надати.
У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог чинного законодавства позивачем 29.05.2025 подані пояснення та копії документів достатні для прийняття рішення про невідповідність його критеріям ризиковості та щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено та копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.130-135).
За результатами розгляду останніх Головне управління ДПС у Чернігівській області сформувало і направило Товариству з обмеженою відповідальністю «АРКОН БМЗ» повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.06.2025 №12932328/38038528, від 02.06.2025 №12932325/38038528, від 02.06.2025 №12932320/38038528, від 02.06.2025 №12932324/38038528 №12570861/43997822 зокрема, інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних. В графі «Додаткова інформація» зазначено: підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій, не надано первинні документи з ФОПами (акт, платіжні доручення) (а.с.138-145).
Позивач відправив пояснення №22 від 03.06.2025 з копіями документів. (а.с.130-135).
В подальшому, Комісією Головного управління ДПС у Чернігівській області, яка приймає рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення від 05.06.2025 за №12948028/38038528, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 26.11.2024 №46; від 05.06.2025 за №12948026/38038528, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 27.11.2024 №47; від 05.06.2025 за №12948024/38038528, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 28.11.2024 №48; від 05.06.2025 за №12948025/38038528, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 21.02.2025 №11.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (тут і далі в редакції, чинній станом на час подання платником податків повідомлення про надання пояснень і копій документів та прийняття податковим органом оскаржуваних рішень).
Відповідно до пункту 2 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Пункт 4 Порядку № 520 встановлює, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Згідно із пунктом 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 12 січня 2023 року № 19 «Зміни до Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», який набрав чинності з 08 березня 2023 року, пункт 9 Порядку № 520 викладено у наступній редакції:
«Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за № 959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261).
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту».
Пункт 10 Порядку № 520 з 08 березня 2023 року також було викладено у новій редакції: «Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства».
Відповідно до пункту 12 Порядку № 520 рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2023 року № 19 також було затверджено форми Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Додаток 1) та Повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Додаток 2).
Отже, з аналізу наведених вище норм (з урахуванням внесених до них змін) слідує, що з метою вирішення питання про наявність / відсутність підстав для реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з 08 березня 2023 року було встановлено наступний алгоритм взаємодії платника податків та контролюючого органу.
За наслідками отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН пункт 4 Порядку №520 надає право платнику податків подати на розгляд комісії регіонального рівня письмові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Загальний перелік таких документів визначений пунктом 5 Порядку № 520.
Якщо платник податків скористався правом подання письмових пояснень та копій документів, то за результатами розгляду останніх комісія регіонального рівня приймає одне із трьох наступних рішень:
1) рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН якщо надані платником податків документи та письмові пояснення підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування;
2) про направлення Повідомлення якщо наданих платником податків документів та письмових пояснень недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування. При цьому зміст форми указаного Повідомлення (Додаток 2 до Порядку № 520) свідчить, що у ньому мають бути вказані конкретні документи, які пропонується надати платнику податків;
3) рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН якщо платник податків надав письмові пояснення та достатній обсяг документів, передбачених пунктом 5 Порядку № 520, але вони не відповідають вимогам законодавства, внаслідок чого не можуть вважатися такими, що підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній / розрахунку коригування.
У випадку направлення платнику податків Повідомлення, такий платник має право подати контролюючому органу додаткові пояснення та копії документів, зазначені у Повідомленні, за результатами розгляду яких комісія регіонального рівня приймає одне з рішень: 1) про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН; 2) про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН. Реалізація такого права має бути здійснена протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення. Неподання платником податків додаткових пояснень та копій документів, зазначених у Повідомленні, або їх неповне подання протягом означеного строку має наслідком прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.
При цьому із змісту пункту 10 Порядку № 520 та форми Рішення (Додаток 1 до Порядку №520) слідує, що комісія регіонального рівня у випадку, якщо подані платником податків пояснення / додаткові пояснення та копії документів не підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/ розрахунку коригування, проставляє відмітку у графі «надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства».
У випадку ж ненадання платником податків у встановлені строки додаткових пояснень і копій документів, встановлених абзацом шостим пункту 9 Порядку №520, комісія регіонального рівня проставляє відмітку у графі «ненадання / часткове надання додаткових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку».
У постанові від 24 березня 2025 року у справі № 140/32696/23 Верховний Суд виснував, що якщо за результатами розгляду письмових пояснень та копій документів, наданих платником податків внаслідок отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, комісія регіонального рівня дійде висновку, що таких пояснень і документів недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, вона направляє платнику податків Повідомлення, в якому зазначає конкретний перелік документів та інформації, які слід надати. Протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення, платник податків може скористатися правом на подання додаткових пояснень та копій документів згідно із змістом Повідомлення. Якщо платник податків не скористався таким правом, то комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.
Колегія суддів зазначає та погоджується з тезою суду першої інстанції, що у квитанції, отриманій позивачем, не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого саме мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, у зв`язку з чим позивач на власний розсуд 29.05.2025 подав відповідні пояснення та документи щодо податкових накладних.
Верховний Суд у справах № 640/11321/20, № 320/3484/21 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 Критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 22 травня 2024 року у справі № 640/26298/21.
Також позивачем на вимогу контролюючого органу про надання додаткових пояснень, листом від 03.03.06.2025 №22 надано додаткові пояснення, зокрема щодо наявності матеріально-технічної бази, трудових ресурсів, основних постачальників матеріалів для виготовлення продукції, а також відомості щодо закупівлі матеріалів, а також надано бухгалтерські документи.
Викладене, на переконання суду апеляційної інстанції, свідчить, що Головним управлінням ДПС у Чернігівській області не забезпечено ретельну перевірку поданих позивачем пояснень і документів.
Верховний Суд в постанові від 23 квітня 2025 року у справі №620/4035/24 сформував висновок, що до предмета доказування у справі належать обставини того, чи була обґрунтованою вимога контролюючого органу про надання додаткових документів для цілей підтвердження права на реєстрацію спірної податкової накладної в ЄРПН в розрізі встановлених у справі обставин; чи проявив позивач належну сумлінність у користуванні наданими йому податковим законодавством правами; чи є належним чином обґрунтованим і вмотивованим оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН в контексті взаємозв`язку підстави для прийняття такого рішення із поведінкою позивача та змістом наданих ним документів та пояснень, а також в контексті узгодженості підстав прийняття спірного рішення (змісту заповнених граф) між собою.
Верховним Судом у постанові від 27 квітня 2023 року в справі №460/8040/20 висловлено позицію про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
У площині зазначеного колегія суддів звертає увагу на те, що загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, проте в оскаржуваному рішенні про відмову у реєстрації податкової накладної не зазначено (не підкреслено), яких саме документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної.
Тобто, контролюючим органом не зазначено мотивів та підстав прийняття оскаржуваних рішень від 05.06.2025 №12948028/38038528; від 05.06.2025 №12948026/38038528; від 05.06.2025 №12948024/38038528; від 05.06.2025 №12948025/38038528 про відмову у реєстрації податкових накладних, а на відміну від цього, матеріалами справи підтверджено, що позивачем надано до контролюючого органу первинні документи, які підтверджують та розкривають суть та зміст господарських операцій, на виконання яких складено спірні податкові накладні.
Суд вважає, що відповідач рішення про відмову в реєстрації податкових накладних належним чином не обґрунтував, та правомірність його винесення апеляційному суду не довів.
Спірні рішення про відмову у реєстрації податкових накладних мотивовані наданням позивачем копій документів, складених із порушенням законодавства.
В графі «додаткова інформація» зазначено: «підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій, не надано первинні документи з ФОПами (акт, платіжні доручення), не надано калькуляцію».
Зі змісту пункту 10 Порядку №520 та форми Рішення (Додаток 1 до Порядку №520) слідує, що комісія регіонального рівня у випадку, якщо подані платником податків пояснення/додаткові пояснення та копії документів не підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, проставляє відмітку у графі «надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства».
За наведеного вище нормативного регулювання у світлі фактичних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що оскаржувані рішення в контексті взаємозв`язку підстав для їх прийняття із поведінкою позивача та змістом наданих ним документів та пояснень, а також в контексті узгодженості підстав прийняття спірного рішення між собою не можна вважати вмотивованим та, як наслідок, правомірним, оскільки висновки апелянта про дефектність наданих позивачем документів, спростовують висновки про їх відсутність.
Так, з аналізу норми пункту 10 Порядку № 520 вбачається, що часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні повідомлення та надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства є різними підставами для відмови у реєстрації податкових накладних.
Крім того, суд зазначає, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу на стадії вирішення питання щодо реєстрації податкових накладних не може бути підставою для відмови в реєстрації таких податкових накладних чи розрахунку коригування без наведення відповідного обґрунтування, а також за умови, якщо інші надані документи підтверджують можливість їх реєстрації.
Як вбачається з фактичних обставин справи, позивач надав пояснення на вимогу контролюючого органу шляхом направлення повідомлення та долучення відповідних документів, відтак у податкового органу були відсутні підстави для відмови у реєстрації податкової накладної та розрахунку коригування, а у разі, якщо податковий орган дійшов висновку, що подані позивачем документи не дають підстав для реєстрації податкової накладної, розрахунку коригування, він мав обґрунтувати підстави неврахування поданих позивачем документів.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваних у цій справі рішень про відмову у реєстрації податкових накладних.
Згідно матеріалів справи платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено.
При цьому, оспорювані рішення не містять мотивів відхилення наданих позивачем пояснень та документів.
Зазначене свідчить про те, що оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є формальними та об`єктивно не містять чіткого визначення підстав та мотивів для їх прийняття, а тому не можуть бути визнані законними та обґрунтованими.
Щодо доводів апелянта про те, що ТОВ «АРКОН БМЗ» віднесено до реєстру ризикових по п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, з підстав: « 03 - вiдсутнiсть необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (вiдсутнi вiдомостi про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно мастильних матерiалiв тощо), вiдповiдно до поданої до контролюючих органів звітності; 11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за вiдсутностi (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) вiдповiдно до поданої до контролюючих органів звітності; 07 - недостатня кiлькiсть трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за вiдсутностi iнформацiї щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхiднi для здійснення господарської операції); 04 - постачання товарів, вiдмiнних вiд придбаних, за вiдсутностi умов та/або матеріальних ресурсів для виробництва таких товарів», колегія суддів зазначає, що інформація, на яку посилається контролюючий орган, є статистичними даними бази даних, не підтверджує ризиковість платника податків та носить інформативний характер.
Апелянтом не надано до суду документального підтвердження обставин, що товариство та/або його контрагенти задіяні у проведенні ризикових операцій.
З огляду на зміст наданих ТОВ «АРКОН БМЗ» до ГУ ДПС у Чернігівській області документів, саме по собі віднесення контрагентів платника податків - ТОВ «АРКОН БМЗ» до ризикових платників у спірному випадку жодним чином не свідчить про наявність контролюючого органу правових підстав для віднесення позивача до ризикових платників податків після надання останнім інформації/повідомлення з надання копій документів.
Щодо позовних вимог про покладення на Державну податкову службу України обов`язку з реєстрації податкових накладних датою їх фактичного подання на реєстрацію, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до п. 19 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Пунктом 20 Порядку №1246 передбачено, що внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання ДПС України зареєструвати спірні податкові накладні датою їх фактичного подання на реєстрацію.
Що ж стосується посилань апелянта на правову позицію Верховного Суду у справі № 0940/1240/18 щодо неможливості дослідження судами попередніх інстанцій первинних документів, які не були підставою для прийняття оскаржуваного рішення, оскільки це призводить до безпідставного розширення предмету доказування, то колегія суддів зазначає, що такі висновки сформовані Верховним Судом не внаслідок того, що судами прийнято до уваги документи, подані платником податків на підтвердження неправомірності оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації ПН, а через те, що в ході розгляду справи контролюючий орган обґрунтовував правомірність оскаржуваного рішення не тими документами, які були в нього на момент прийняття рішень, а тими, що отримав разом із позовом, тобто змінив підстави прийняття оскаржуваних рішень вже в ході судового розгляду справи, що є неприпустимим та не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо доводів апелянта про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення стягнення 4000,00 грн витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За приписами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Разом з цим, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Колегія суддів зазначає, що на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано до суду копії наступних документів:
- договір про надання правової допомоги №від 13.06.2025;
- акт виконаних робіт від 13.06.2025;
- платіжну інструкцію №2888 від 13.06.2025 за правові послуги;
- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СВ №1085085.
Подані докази судова колегія бере до уваги, аналізуючи обґрунтованість суми, заявленої до відшкодування витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.
Згідно постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, у разі недотримання вимог про співмірність суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд звертає увагу на те, що відповідач як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язана навести обґрунтування/розрахунок та надати відповідні докази на підтвердження доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем до суду першої інстанції разом із відзивом на позовну заяву подано заперечення щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу.
Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, розрахунком таких витрат.
Суд першої інстанції приймаючи рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, проаналізував надані представником позивача документи на підтвердження таких витрат та надані послуги.
Судом зменшено розмір витрат на правничу допомогу з урахуванням доводів відповідача, а також наданим адвокатом обсягом послуг.
При цьому судова колегія звертає увагу, що в апеляційній скарзі апелянт в обґрунтування своїх вимог зазначає, що позов не містить вимог майнового характеру, даний спір не потребував значних затрат часу, а підготовка та направлення позову не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи для адвоката.
Водночас враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, предмет спору, значення справи для позивача у порівнянні з розміром судових витрат, які він просить стягнути з відповідача, а також те, що позовні вимоги задоволено повністю, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вказав, що сума, яка підлягає компенсації позивачу на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000, 00 грн є справедливою та співмірною.
Оскільки апелянтом не надано належних доказів, які б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції щодо стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення в цій частині з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області – залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у справі №620/7044/25 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Т.Р.Вівдиченко

О.В.Карпушова