П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1384/26
Провадження № 3/348/317/26

10 серпня 2026 року суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Матолич В.В., розглянувши справу, яка надійшла з Надвірнянського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст.124 КУпАП.,
встановила:
12.05.2026 о 14 год. 42 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Т-0905 в с. Добротів Надвірнянського району Івано-Франківської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 та проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, 12.05.2026 о 14 год. 42 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с. Добротів Надвірнянського району Івано-Франківської області (автодорога Т-0905), не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не впорався з керуванням, допустив з`їзд з проїжджої частини дороги вправо, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся.
Його захисник, ОСОБА_2 , у ході судового розгляду пояснив, що ОСОБА_1 не визнає вину у вчиненні адміністративних правопорушень, заперечує факт керування транспортним засобом 12.05.2026. Зазначає, що у момент дорожньо-транспортної пригоди він був лише пасажиром автомобіля. Матеріали справи не містять жодного належного, допустимого доказу того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Крім того, ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, та на момент події перебував у відпустці для лікування після отриманого поранення. Працівники поліції в порушення вимог ст.266-1 КУпАП не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд за спеціальною процедурою. Тому докази зібрані працівниками поліції є недійсними. Просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень. 
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ст. 124 КУпАП, адміністративним правопорушенням визначено порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з’ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 виниу вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та 124 КУпАП, його вина доводиться такими доказами: 
- схемою місця ДТП, яка сталася 12.05.2026, відповідно до якої змальовано ділянку дороги на якій було вчинене адміністративне правопорушення: позначено розташування транспортного засобу, по відношенню до сталих елементів дорожньої обстановки, зазначено, що ДТП відбулося у денну пору доби, дорожнє покриття було сухим, на ділянці дороги, де відбулася ДТП, нанесена горизонтальна розмітка; вказано пошкодження транспортного засобу;
- письмовими поясненнями свідка, ОСОБА_3 , відповідно до яких вона зазначила, перебуваючи на роботі у с.Добротів, урочище Жбир, побачила ДТП, після чого підійшла до машини, водій ОСОБА_4 , 1967 року народження, після приїзду швидкої допомоги від госпіталізації відмовився, поподився агресивно, нікого до себе не підпускав; пояснення свідок написала власноруч, про що є позначка у бланку; для дачі пояснень свідок у судове засідання не з`явилася, була належно повідомлена про час і місце розгляду справи; 
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , відповідно до яких вона зазначила, що 12.05.2026 приблизно о 14.53 прибула на виклик в с.Добротів, де на автодорозі Т-0905 відбулась ДТП. В автомобілі на момент прибуття нікого не було. Через деякий час до них підійшов чоловік, ОСОБА_1 , та сказав, що він є потерпілим і медичної допомоги не потребує, після багаторазових вмовлянь дозволив йому замотати лікоть. На запитання чи був він один в автомобілі, повідомив, що так. Вів себе відсторонено, на контакт не йшов. Від подальшої госпіталізації відмовився; цього свідка суд допитав також у ході судового розгляду, вона підтвердила свої письмові пояснення, на запитання захисника зазначила, що на місці події ОСОБА_1 сказав, що був у автомобілі один;
- актом огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого вказано ознаки, які було виявлено у водія і які є підставою для проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів та мовлення), а також що водій від огляду відмовився;
- направленням на огляд у медичному закладі водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1  від проходження огляду у медичному закладі відмовився;
- відеозаписом з боді камери працівника поліції, на якому зафіксовано відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі; порушення у діях працівників поліції не було виявлено;
- відеозаписом з камери дорожнього спостереження на якій зафіксовано рух транспортного засобу та момент ДТП (транспортний засіб з`їхав на узбіччя та перекинувся).
Оцінюючи подані докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять відомості про фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та з їх допомогою суд встановив обставини, що підлягають доказуванню, та вони зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. Працівники поліції діяли в межах своєї компетенції та у порядку, визначеному законом.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
До протоколу були додані письмові пояснення двох свідків, одна з яких була допитана у ході судового розгляду і повністю підтвердила обставини, які вона зазначила у письмових поясненнях, у тому числі і те, що зі слів ОСОБА_1 він був у автомобілі один та інших потерпілих не було. Це спростовує доводи ОСОБА_1 , який на відеозаписі стверджував, що не керував транспортним засобом. Пояснення цього свідка відповідають поясненням свідка ОСОБА_3 , яка хоч і не була допитана у ході судового розгляду однак її письмові пояснення долучені до матеріалів справи, відповідають іншим доказам, а тому у суду відсутні сумніви у їх достовірності. Враховуючи те, що свідок, ОСОБА_3 , власноруч писала пояснення, у її поясненнях прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначено з помилкою, однак ця описка не впливає на використання цього доказу у процесі доказування, оскільки суд оцінює докази у їх сукупності.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що огляд військовослужбовця має проходити за спеціальною процедурою, визначеною ст.266-1 КУпАП, дотримання якої працівники поліції не забезпечили, суд зазначає таке.
Відповідно до ст.15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. Винятки встановлно для військовослужбовців - водіїв військових транспортних засобів.
Згідно зі ст.255 КУпАП уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції мають право складати протокол у разі виявлення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 130 КУпАП.
Статтею 266-1 КУпАП визначено спеціальну процедуру за якою проходять огляд на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовці. Однак із комплексного аналізу норм права, які містяться у цій станні, а не виключно окремих її абзаців, що вирвані із загального контексту, встановлено, що дія цієї статті поширюється на випадки вчинення адміністративних правопорушень військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також військовослужбовцями Збройних Сил України щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Норма ч. 3 ст. 266-1 КУпАП, на яку покликається захисник, підлягає застосуванню до військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях. Дія цієх норми не поширюється на випадки керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння .
За наведених обставин, суд встановив, що оформлення матеріалів було здійснене працівниками поліції, відповідно до норм чинного законодавства у межах повноважень визначених законом, без порушень встановленої процедури. Тому суд відхиляє доводи сторони захисту в цій частині.
Відповідно до вимог ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника суддя врахувала характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, а тому вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України з порушника в дохід держави слід стягнути 665,60 гривень судового збору.
Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя, 
постановила:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга на постанову про накладення адміністративного стягнення подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги беззадоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушень.  

Суддя Матолич В.В.