Справа № 644/11248/26 
Провадження № 3/644/2254/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
09 вересня 2026 р. м.Харків
Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:
судді – Черняка В.Г., 
розглянувши матеріали по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 -
В С Т А Н О В И В:
28.07.2026 року в ході проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 , головним державним інспектором відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб Управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Харківській області Кравцовою І.І. встановлено, що платник податків ОСОБА_2 вчинив правопорушення, а саме: порушення порядку подання відомостей про доходи громадян в частині невідображення у податкових розрахунках (ф 4ДФ) відомостей про доходи, виплачених на користь фізичних осіб-підприємців за ознакою «157», чим порушено п.п. б п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України Порушення встановлено актом перевірки №28753/20-40-24-09-04/3111406971 від 28.07.2026 року. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, до суду викликався належним чином шляхом направлення судової повістки на зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення адресу. 
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
За таких обставин, виходячи з положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, враховуючи, що клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надійшло, суд вважає можливим розгляд справи про адміністративне правопорушення провести у відсутність ОСОБА_1 .
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Факти допущеного ОСОБА_1 правопорушення підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 332, складеним 28.07.2026 року у відношенні ОСОБА_1 ; актом перевірки №28753/20-40-24-09-04/3111406971 від 28.07.2026 року.

За таких обставин виявленого порушення вимог, встановлених п.п. б п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.163-4 КУпАП, а саме: н\еутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.
Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи дані про особу правопорушника, характер правопорушення та його наслідки, вважає необхідним накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 163-4 КУпАП.
Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, 40-1, ч.1 ст.163-4, ст. 276, ст.ст.283-285 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП та піддати адміністративному стягненню за ч.1 ст.163-4 КУпАП – штрафу в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян (51 грн).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Індустріальний районний суд м. Харкова. 

Суддя Черняк В.Г.