Справа № 308/2209/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого – судді Придачука О.А. 
за участю секретаря судового засідання – Бомбушкаря В.П.
відповідача - ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ракущинець Андрій Андрашович, до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , інтересах якої діє адвокат Ракущинець А.А., звернулася до суду з даним позовом, у якому зазначає, що 09.08.2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено шлюб. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 08.11.2004 року у справі № 308/10853/24, яке набрало законної сили 05.06.2025 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Позивач зазначає, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повнолітня. Дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з матір"ю та потребує витрат для його фізичного та духовного розвитку, забезпечення гармонійного розвитку дитини. Батько проживає окремо, участь у витратах на забезпечення дитини бере хаотично, в залежності від бажання, тому позивач звертається до суду з позовом про стягнення таких задля впевненості у завтрашньому дні.
Позивач зазначає, що відповідач працює на державній службі та станом на 2024 рік його заробітна плата становила 926404 грн. на рік, тобто 77200 грн. щомісячно. Якщо виходити із загальних принципів визначення розміру аліментів від доходу платника аліментів на дитину, то 77200 грн./4 =19300 грн. І це в доходах 2024 року. Станом на сьогодні 2026 рік, що може свідчити про збільшення доходів відповідача. Тому заявлений розмір аліментів 20 000 грн., на думку позивача, є адекватним розміром аліментів для дитини відповідача, враховуючи доходи та майновий стан відповідача, оскільки за час шлюбу, нами було нажито спільне майно, що підтверджено відкритими даними, розміщеними на сайті декларацій державних службовців, яке зареєстровано на відповідача.
А тому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 20000,00 грн. (з подальшою індексацією) щомісяця до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву згідно якого він заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 20000 грн. та зазначає, що після припинення спільного проживання він не ухилявся від утримання дитини та систематично здійснював витрати на її потреби, у підтвердження чого надає надає докази витрат. Просить визначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. щомісяця, що відповідає реальним потребам дитини та можливостям відповідача, а також забезпечить стабільність та передбачуваність виконання аліментних зобов`язань. 

Позивачем подано відповідь на відзив у якій позивач зазначає, що лише з доходу відповідача за останній рік складатиме 10000 грн., у той же час від оренди нерухомого майна, належного відповідачеві він може отримувати дохід у розмірі 100000 грн. Таким чином решта 10000,00 грн. складових аліментів теж цілком обґрунтовані. 

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі позивача, у якій він зазначає, що позивач позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. 

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково, у частині стягнення з нього аліментів у розмірі зазначеному у відзиві на позовну заяву. Просив суд врахувати що він також має на утриманні матір старечого віку (1950 року народження), яка є інвалідом другої групи та потребує постійного догляду, з якою він проживає у орендованій квартирі. Після розірвання шлюбу він сплачував аліменти щомісячно добровільно у розмірі 20-25 тис. та оплачував додаткові витрати на дитину (навчання, репетитори, гуртки, дозвілля. Передавав кошти через старшого сина, який навчається в УжНУ, і знаходиться на його повному утриманні. Також зазначив, що оскільки він є державним службовцем, інших доходів, окрім заробітної плати у нього немає. Між ним та позивачкою наразі існує спір щодо поділу спільного майна. Незалежно від розміру аліментів буде продовжувати утримувати дітей.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п. п. 1-5,7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
В судовому засіданні встановлено, що з 09.08.2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який розірвано згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2024 року у справі № 308/10853/24.
У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є повнолітнім, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 14.06.2006 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 08.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області відповідно.
Позивач стверджує, а відповідач не заперечив, що неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір"ю – ОСОБА_2 .
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Статтею 191 СК України встановлено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу – із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2026 року становить 2817 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень.
При визначенні розміру аліментів суд, враховує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, а також враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством та мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину.
Відповідач перебуває в працездатному віці, являючись батьком неповнолітньої дитини зобов`язаний утримувати її до повноліття. 
Визначаючи розмір аліментів суд уважає, що з урахуванням відомостей щодо заробітної плати відповідача, він має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі більшому, ніж мінімально рекомендований розмір аліментів на одну дитину, а відтак, суд доходить висновку, що з відповідача на користь ОСОБА_2 , слід стягнути аліменти в розмірі 9000,00 (дев`ять тисяч грн. 00 коп.) грн. щомісячно на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня звернення позивачки до суду – з 10 лютого 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
При визначенні розміру аліментів, суд вважає, що розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
Разом з тим, доказів, на підтвердження того, що дитина потребує щомісячного утримання в заявленому позивачем розмірі матеріали справи не містять.
Окрім того, суд ураховує, що як убачається з наданих відповідачем суду квитанцій, банківських виписок, які містяться в матеріалах справи, відповідач періодично самостійно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання неповнолітнього сина.
А тому суд уважає, що розмір аліментів у розмірі 20000 грн. є завищеним та стягнення з відповідача аліментів у розмірі 9000 грн. відповідає вимогам розумності та є співмірним витратам, які мають нести обоє батьків на утримання дитини.

Керуючись ст. ст. 180-182, 183, 191 СК України, суд, ст. ст. 10, 12,13, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_3 , аліменти в розмірі 9000,00 (дев`ять тисяч грн. 00 коп.) грн. щомісячно на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня звернення позивачки до суду – з 10 лютого 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 (одна тисяча триста тридцять одна грн. 20 коп.) грн.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського 
міськрайонного суду О.А.Придачук