Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/2084/26

14 вересня 2026 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області
в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.
з участю секретаря судового засідання: Буратчук О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог:
ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 04.02.2012 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №3. Після одруження вона змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_4 на прізвище чоловіка ОСОБА_5 .
Від шлюбу у них народилось двоє дітей, а саме: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є неповнолітніми і проживають разом з нею.
З часом їхнє з відповідачем сімейне життя не склалось. З 2022 року вони проживають окремо і фактично не підтримують подружніх стосунків. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.10.2023 шлюб між нею та відповідачем розірвано.
Вона разом з неповнолітніми дітьми зареєстровані і проживають в будинку її батьків за адресою: в АДРЕСА_1 .
3 часу припинення подружніх відносин відповідач зовсім перестав цікавитися дітьми і надавати належну матеріальну допомогу на утримання їхніх неповнолітніх дітей, фактично поклавши її в тяжке матеріальне становище. При цьому відповідач має можливість надавати кошти на утримання дітей, оскільки працює по тимчасових заробітках, зокрема на будівництві, в тому числі в ТК «Буковель», тому має відповідний належний дохід, про що їй достовірно відомо. Однак розмір свого заробітку відповідач від неї приховує та витрачає на свої особисті потреби. На її прохання добровільно врегулювати даний спір вони не дійшли спільної домовленості, так як відповідач свідомо ухиляється від свого батьківського обов`язку матеріально утримувати їхніх неповнолітніх дітей.
Вона сама не в змозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним їхніх неповнолітніх дітей, в зв`язку з цим зазнає значні труднощі із-за відсутності матеріальної допомоги із сторони відповідача. На даний час вона зайнята доглядом та вихованням неповнолітніх дітей. З метою забезпечити матеріальний стан дітей вона змушена час від часу перебувати на заробітках за межами України. Будь-яких інших доходів, в тому числі від ведення підсобного господарства, не має. Таким чином, її матеріальне становище є неналежним і потребує від відповідача коштів на утримання їхніх неповнолітніх дітей. При цьому неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже навчається в ліцеї, та для забезпечення належних умов його навчання також потрібні грошові кошти. При таких обставинах вона змушена звернутися до суду з даним позовом про стягнення з відповідача аліментів в її користь на утримання дітей в примусовому порядку.
Враховуючи наведене, вона бажає визначити спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, так як це є її процесуальним правом. Враховуючи наведене вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, що є менш більш достатнім для їх нормального фізичного та духовного розвитку на даний час.
Короткий зміст відзиву на позов:
Від відповідача ОСОБА_2 поступила письмова заява на позовну заяву, в якій зазначено, він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей, однак не погоджується з розміром аліментів, визначеним позивачем.
Так, викладені позивачем факти в позовній заяві щодо його роботи по заробітках, зокрема на будівництві, в тому числі в ТК «Буковель», де він ніби-то отримує належні доходи, є надуманими та не відповідають дійсності, оскільки за станом здоров`я відповідно до нижченаведених рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, йому рекомендовано помірний ступінь обмеження до трудової діяльності. Посилання позивача про те, що він ухиляється від обов`язку щодо утримання синів, матеріальної допомоги не надає, також є надуманими, оскільки з часу припинення сімейних відносин він, в міру своїх можливостей, продовжую брати участь в матеріальному забезпеченні синів.
Також зазначає, що для забезпечення їхньої з відповідачкою сім`ї він свого часу набрав кредитів, які спільно з позивачкою потратили на проживання та облагородження будинку батька позивачки, в якому проживали до виїзду за кордон в 2021 році. Кредити оформлені на нього і до цього часу не погашені, а майно залишилось в цьому будинку. Позивачка з дітьми постійно проживає за кордоном в м. Антверпен в Бельгії, де вони до припинення шлюбних відносин оформили допомогу, яку на цей час вона отримує як на себе так і на дітей. Приїздить вона з дітьми один раз на рік приблизно на два тижні. В цей період він проводив час з дітьми, старшому синові давав кошти на придбання потрібних речей, молодшому купляв іграшки, напої, та їжу, також час від часу передавав перевізниками дітям в Бельгію кошти на дні народження та різдвяні свята.
Також просить суд врахувати, що на час розгляду справи він офіційно не працевлаштований, є особою з інвалідністю, на праві власності, володіння та/або користування рухомого та нерухомого майна та будь-яких заощаджень не має, через стан здоров`я став особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок ДТП (перелом руки та тазу), був прооперованим декілька разів, на руку вмонтовано дві пластини, та на таз закріплено тазову пластину з 2013 року, яка призвела до стертя кульшового суглобу. З 2016 року та на даний час він є особою з інвалідністю 3-ї групи, має помірний ступінь обмежень до трудової діяльності та згідно екомендацій потребує забезпечення за державні кошти милиці ліктьові. Знайти роботи з такими фізичними та трудовими обмеженнями він не може. Потребую значних коштів для заміни кулынового суглобу, які наразі зібрати з пенсії в розмірі 2595 грн. нереально. Згідно рекомендацій сам потребує вжиття заходів соціального захисту.
Таким чином, розуміючи свій обов`язок утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття, виходячи зі стану свого здоров`я та фінансових можливостей, просить суд задовольнити позовні вимоги позивача частково та стягувати з нього аліменти в розмірі 1756 грн на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Витрати на правничу допомогу, враховуючи складність справи, просить задовольнити частково в розмірі 2000 грн.
Стислий виклад позицій сторін:
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилась, представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити в їх відсутності, позовні вимоги позивача підтримує повністю з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 6000,00 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу.
Відповідач су судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, наведених в письмових запереченнях. Просив визначити аліменти в розмірі 1756,00 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Витрати на правничу допомогу просив визначити в розмірі 2000,00 грн. В подальшому в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить продовжувати розгляд справи у його відсутності.
Процесуальні дії у справі:
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2026, головуючим по даній справі визначено суддю Міськевич О.Я.
Ухвалою судді від 21.07.2026 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою суду від 28.08.2026 по даній справі задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Фактичні обставини, встановлені судом:
В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 04.12.2012 проживали у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського району Івано-Франківської області від 02.10.2023 (а.с. 10).
За час шлюбу у них народилось дітей: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є неповнолітніми, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії НОМЕР_1 від 18.04.2012, та серії НОМЕР_2 від 26.09.2019 (а.с. 11-12).
Згідно витягів з реєстру Ланчинської ТГ від 13.07.2026, позивач ОСОБА_3 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-9).
Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов господарства від 14.07.2026, складеного депутатом Ланчинської селищної ради, позивач ОСОБА_3 разом з двома неповнолітніми дітьми проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів заявниці ОСОБА_3 вона не працює, сама виховує та утримує неповнолітніх дітей. Потребує матеріального забезпечення від батька дітей. Відомості про майно, що перебуває у власності, володінні чи користуванні сім`ї ОСОБА_3 (житлове приміщення, земельні ділянки, транспортні засоби, додаткові джерела існування), відсутні (а.с. 13).
Відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 від 19.09.2025 (а.с. 29-31).
Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 78/25/4972/В, дата прийняття рішення 29.08.2025, номер рішення 78/25/4972/P, та п. 5.3.2. рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю номер витягу: 78/25/4972/1, ОСОБА_2 встановлено діагноз (основний): Т-91.2 – наслідки іншого перелому кісток грудної клітки та таза (з ускладненнями). Підлягає з 29.08.2025 по 01.09.2026 – 1.Ендопротези суглобів, в тому числі ендопротези суглобів з видовженням для онкологічних хворих (а.с. 32-35).
На виконання ухвали суду про витребування доказів, 08.09.2025 на адресу суду поступив лист від Територіального сервісного центру МВС № 2641, з якого вбачається, що згідно бази даних Єдиного державного реєстру МВС України за ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані (а.с. 43).
Відомості про працевлаштування, задекларовані в Україні доходи/видати, належне на праві власності рухоме/нерухоме майно позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 , станом на час розгляду справи в матеріалах справи відсутні.
Як вбачається з позовної заяви, неповнолітні діти від шлюбу проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Матеріальний стан позивача не дає можливості в повному обсязі забезпечувати повноцінний та всебічний розвиток та навчання дітей, оскільки позивач офіційно не працює, інших доходів немає.
Відповідач є особою працездатного віку. Також суду не надано доказів щодо наявності у відповідача інших утриманців, чи тяжкого матеріального становища. Тому відповідач може надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей.
Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:
Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з , при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина (ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України).
Пред`явлення до суду даного позову про стягнення аліментів вказує на те, що сторони, як батьки дітей, не досягли домовленості щодо способу виконання ними обов`язку утримувати дітей. Позов до суду подано матір`ю, з якою проживають неповнолітні діти, відтак право вибору способу стягнення аліментів належить саме ОСОБА_3 , вимоги заявлено у присудженні аліментів у твердій грошовій сумі.
Таким чином, за рішенням суду кошти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають присудженню у твердій грошовій сумі з батька ОСОБА_2 .
Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, визначено статтею 182 СК України. Частиною 2 даної норми матеріального права передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років – 3512 гривень.
Вказаний розмір є мінімальною межею. Максимальна межа не встановлена, а розмір утримання залежить від доходів та матеріального становища батьків.
Твердження позивача про те, що відповідач працює на будівництві, зокрема в ТК «Буковель», де отримує належний дохід, не підтвердженні належними доказами.
Посилання відповідача на те, що позивач разом з дітьми постійно проживає за кордоном, у Королімвстві Бемльгія, де отримує дохід, також не підтвердженні належними доказами.
Виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків утримувати дітей, встановленого факту проживання дітей з матір`ю, зі встановлених по справі обставин щодо неповнолітнього та малолітнього віку та стану здоров`я дітей, матеріального стану позивача (яка офіційно не працює, інших доходів не має), вартості життя та необхідності здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріального становища та стану здоров`я платника аліментів (який є особою працездатного віку, офіційно не працює, є особою з інвалідністю ІІІ групи та отримує пенсійне забезпечення, незадовільний стан його здоров`я, відсутність доказів щодо наявності в нього на утриманні інших осіб чи тяжкого матеріального становища), право позивача щодо вибору способу стягнення аліментів, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовільнити частково, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000,00 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Даний розмір аліментів, з урахуванням рівного обов`язку батьків по утриманню своїх дітей, який передбачає й участь матері в утриманні дітей у такому ж розмірі, забезпечить необхідний та достатній гармонійний розвиток дітей.
Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу – із дня подання такої заяви.
Щодо розподілу судових витрат.
Щодо судового збору суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір за задоволення вимоги про стягнення аліментів в сумі 1331,20 грн підлягає стягненню з відповідача в користь держави.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підтвердження витрат на правничу допомогу стороною позивача надано:
-договір про надання правничої допомоги № 92 від 15.07.2026, укладений між позивачем ОСОБА_3 та адвокатом Гурашем М.В., згідно п.п. 4.3, 4.5 якого тарифи, згідно яких виплачусться винагорода адвокату, становлять: попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, що регулюють спірні відносини і надання консультації по суті спору – 1000,00 грн; складення процесуальних документів, а саме позовної заяви – 2000,00 грн; представництво інтересів клієнта Адвокатом в суді інстанції (за одне засідання) – 1000,00 грн. Факт надання послуг підтверджується актом виконання робіт про надання послуг на правничу допомогу (а.с. 14-15);
-квитанцію № 76695126 від 15.07.2026 про оплату послуг правничої допомоги в сумі 4000,00 грн (а.с. 19);
-акт виконаних робіт про надання послуг на правничу допомогу від 14.09.2026 до договору про надання правничої допомоги № 92 від 15.07.2026, згідно якого сторонами підтверджено надання та прийняття наступних послуг правової допомоги та їх вартості: попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, що регулюють спірні відносини і надання консультації по суті позову – 500,00 грн; складання адвокатом процесуальних документів, а саме позовної заяви – 2500,00 грн; представництво інтересів клієнта адвокатом в суді по справі № 348/2084/26 – 1000,00 грн (а.с. 45).
Витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі №753/1203/18, від 12.05.2025 від 14.09.2022 у справі № 295/190/20, та інших.
Разом з тим судом встановлено, що розмір витрат на правничу допомогу, зазначений в акті виконаних робіт, не відповідає розміру витрат на правничу допомогу, зазначеному в договірі про надання правничої допомоги. Зокрема пунктом 4.3 договору про надання правничої допомоги № 92 від 15.07.2026 визначено вартість складення процесуальних документів, а саме позовної заяви – 2000,00 грн, що погоджено стронами договору. Однак в акті виконаних робіт про надання послуг на правничу допомогу від 14.09.2026 зазначено вартість складення позовної заяви – 2500,00 грн. Тому розмір витрат за складання позовної заяви підлягає зменшенню.
Таким чином, розмір підтверджених витрат на професійну правничу допомогу по даній справі становить 3500,00 грн, з яких: попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, що регулюють спірні відносини і надання консультації по суті позову – 500,00 грн; складання адвокатом процесуальних документів, а саме позовної заяви – 2000,00 грн; представництво інтересів клієнта адвокатом в суді по справі № 348/2084/26 – 1000,00 грн.
Крім того, враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог щодо визначення розміру аліментів в сумі 8000,00 грн (по 4000,00 грн на кожну дитину), що становить 66,67% від заявлених позовних вимог в сумі 12000,00 грн (по 6000,00 грн на кожну дитину), розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2333,45 грн (3500,00 грн/100*66,67%).
Висновки суду:
Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що позов необхідно задовільнити частково, та стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Враховуючи положення ст. 191 СК України стягнення аліментів необхідно розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 17.07.2026.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1331,20 грн судового збору в дохід держави, та 2333,45 грн. витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог.
На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд –
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей – задовільнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 – аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн 00 коп. (чотири тисячі гривень) на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Стягнення аліментів розпочати з 17.07.2026.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 – 2333 грн 45 коп. (дві тисячі триста тридцять три гривні сорок п`ять копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави – 1331 грн 20 коп. (одну тисячу триста тридцять одну гривню двадцять копійок) судового збору (Отримувач – ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) – 37993783, Банк отримувача – Казначейство України(ЕАП), Рахунок отримувача – UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету – 22030106, Призначення платежу: 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору). При заповненні платіжного документа у графі "Код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані).
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .
Позивач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації та проживанняю: АДРЕСА_3 .

Суддя Міськевич О.Я.