Справа 556/2223/26  
Номер провадження 3/556/1201/2026 

П ОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2026 року Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Котик Л.О., розглянувши матеріали, що надійшли від ВП №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , старший інспектор ГУ ДПС в Рівненській області, 
За ч.1 ст.173-2 КУпАП, 
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17.07.2026 року серії ВАД №751397, 17.07.2026 року, ОСОБА_1 за місцем свого проживання в с.-щі Володимирець, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме: ображав останню нецензурними словами, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Для розгляду справи про вчинення адміністративного проступку ОСОБА_1 до суду з`явився і суду пояснив, що 17.07.2026 за адресою АДРЕСА_1 між ним та ОСОБА_2 відбувся взаємний емоційний побутовий конфлікт (словесна суперечка) на ґрунті сімейних незгод. Жодного умислу на вчинення домашнього насильства, приниження волі чи залякування не мав. Конфлікт мав характер звичайної сімейної сварки, яка не виходила за межі словесного обговорення. Будь-яка погроза для кваліфікації за ст. 173-2 КУпАП має бути реальною та викликати обґрунтований страх. Висловлювання ОСОБА_1 під час суперечки були виключно проявом надмірних емоцій під час гарячої сварки, а не реальним наміром завдати шкоди. Не вчиняв жодних дій для їх реалізації (не наближався фізично, не тримав сторонніх предметів). Матеріали справи не містять жодних доказів (висновків психолога чи лікаря) про те, що ця суперечка завдала шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 або викликала реальний страх за свою безпеку. Верховний Суд наголошує, що не кожен сімейний конфлікт є насильством у розумінні закону. 
ОСОБА_2 в судовому засіданні, як потерпіла особа у цій справі, користуючись своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 269 КУпАП, надала суду додаткові пояснення щодо події, яка відбулася 17.07.2026. Між нею та ОСОБА_1 виник словесний конфлікт (суперечка) на побутовому грунті. Через значне психологічне напруження, втому та надмірну емоційність вона викликала працівників поліції. Оскільки на момент приїзду екіпажу поліції ОСОБА_2 перебувала у стані сильного душевного хвилювання (стресу), у первинних поясненнях вона гіперболізувала (перебільшила) серйозність конфлікту. Наголосила суду, що дії ОСОБА_1 мали характер виключно звичайної сімейної сварки. З його боку не було умисних дій, спрямованих на заподіяння шкоди її фізичному чи психічному здоров`ю. Жодних погроз, приниження людської гідності чи залякувань не відбувалося. Конфлікт не мав ознак систематичності чи реального тиску, які визначають поняття «домашнє насильство» відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». На сьогоднішній день між ними відбулося повне примирення, суперечку вичерпано. Будь-яких претензій морального чи матеріального характеру до ОСОБА_1 вона не має. 
Дії гр.  ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до якої, відповідальність настає в разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП передбачає наслідки насильства, а саме, наявність чи відсутність шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана.
Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.
Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».
Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.
Конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.
Таким чином, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції статті 173-2 КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало психологічне насильство, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.
Фактично об`єктивна сторона правопорушення в протоколі не розкрита.
Насильство в сім`ї, у розумінні статті 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Разом з тим, суперечка, сварка про яку йде мова у протоколі про адміністративне правопорушення, не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.
При дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, що в матеріалах справи містяться письмові пояснення  ОСОБА_1  та  ОСОБА_2  в яких зазначено, що між ними виникла сварка, в ході якої  ОСОБА_1 ображав ОСОБА_2  нецензурними словами, будь-якого домашнього насильства, дії психологічного, фізичного чи економічного характеру відносно останньої не вчинялись.
Тобто факт вчинення домашнього насильства, не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.
На переконання суду, сам лише факт наявності між матір"ю і сином конфліктних ситуацій не може свідчити про вчинення одним із них психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що при розгляді справи, доказів, що стверджують факт скоєння правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП не було встановлено, суд вважає, що необхідно закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1   за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП слід закрити, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст. 173-2, ст. 245, 247, 251, 268, 280, 294 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд, -
п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст.173-2 ч.1 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: