СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2026 року м. Суми Справа № 480/4503/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Стислий виклад позицій сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Відповідач порушив перед позивачем терміни виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану. Тому позивач вважає, що має право на компенсацію втрати частини грошових доходів, яка передбачена чинним законодавством. Оскільки така компенсація відповідачем не виплачена, то, на думку позивача, наявна протиправна бездіяльність відповідача. 
Тому позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно ненарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за період з 11.03.2024 до дня фактичної виплати додаткової винагороди у повному обсязі - 24.04.2025 включно за весь час затримки виплати; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу так компенсацію.
Судом відкрито провадження у справі 09.06.2025.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідач в межах визначених Міністром оборони України здійснював позивачу виплати у відповідності до вимог чинного законодавства України. Тому позовна заява є необгрунтованою та підлягає відхиленню судом.
30.04.2026 судом було постанволено ухвалу про витребування доказів. Вимоги ухвали виконано відповідачем 08.05.2026 та 11.06.2026.
Встановлені судом фактичні обставини.
24.04.2025 відповідач здійснив позивачу виплату коштів додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 у сумі 363655,90 грн (358499,40 грн надійшли на банківський рахунок позивача) за періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні та / або у відпустці для лікування у зв`язку з пораненням у 2024-2025 роках. Зазначені факти підтверджуються карткою особового рахунку військовослужбовця - позивача за 2025 рік, а також інформацією відповідача, яка надана на виконання вимог ухвали суду.
Висновки суду та їх мотиви.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно з ст. 2 Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру.
Отже, особа має право на компенсацію втрати частини доходів, визначену Законом, за сукупності таких умов: строки виплати доходів порушено щонайменше на один місяць такий дохід повинен мати систематичний, а не разовий характер; дохід, про компенсацію втрати частини якого просить особа, має бути нею фактично отриманий.
Компенсація втрати частини доходів здійснюється у місяці виплати заборгованості доходів, які не мають разового характеру. 
Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.05.2026 у справі № 280/8933/24.
Оскільки несвоєчасно виплачена позивачу додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168 має разовий характер, а не систематичний, то поведінка відповідача, яка полягає у відсутності нарахування позивачу компенсації втрати частини доходів, у повній мірі відповідає критеріям правомірності, які передбачені нормою ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Тому у задоволенні позовних вимог суд відмовляє у зв`язку з їх необгрунтованістю.
Судові витрати.
Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, то розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст. 90, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

2. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   А.І. Сидорук