Справа № 468/1173/26
Провадження № 2/485/687/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року  м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
У травні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (далі -ТОВ "Діджи Фінанс") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.
Позов мотивований тим, що 08 жовтня 2023 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №09652-10/2023, в електронній формі з використанням позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на зазначений ним номер телефону, за умовами якого йому надано кредит на суму 5 000,00 грн.
15 лютого 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "Діджи Фінанс" укладено договір факторингу №15022024, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 21 375,00 грн., з них 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 375,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, кредитні кошти у визначений строк не повернув, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість у загальній сумі 21 375,00 грн. на свою користь та судові витрати.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача Романюк В.С. подала суду клопотання, в якому просила про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечують /вх.№5412/26-вх.від 05.06.2026/.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, матеріали повідомлення повернуто з відміткою пошти "адресат відсутній". Виклик відповідача додатково здійснено також через оголошення, опубліковане на сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відзив на позов не надійшов.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 08 жовтня 2023 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 09652-10/2023, відповідно до якого Товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 5000,00 грн на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , строком до 01.10.2024. /а.с.31-39/.
Згідно з п.1.2. договору кредит надається строком на 360 днів.
Згідно з п.1.3. договору у клієнта відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту.
Згідно з п.1.4 договору, за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки- фіксована.
Згідно з п.1.4.1. договору процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.2.договору.
Згідно з п.1.5. договору клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 25 днів.
Згідно з п.1.6. договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-75ХХХХХХ-6776.
Згідно з п.2.1. договору перед укладенням договору товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта.
Згідно з п.3.1. договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору.
Зазначений договір, графік платежів, а також паспорт споживчого кредиту /а.с.53-55/ були підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором: W2256, що відповідає ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".
Факт видачі відповідачу кредитних коштів підтверджується листом АТ КБ "Приват Банк" від 15 червня 2026 року №20.1.0.0.0/7-260604/111402-БТ, про рух коштів на рахунку емітованої на ім`я ОСОБА_1 банківської карти НОМЕР_2 про зарахування 08 жовтня 2023 року коштів у сумі 5 000,00 грн. /а.с.105/.
Станом на 15 лютого 2024 року згідно розрахунку заборгованості ТОВ "Аванс Кредит", розмір заборгованості відповідача за договором про надання фінансового кредиту №09652-10/2023 від 08 жовтня 2023 року становить 21 375,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 16375,00 грн. - заборгованість за відсотками. Відсотки нараховані за період з 08 жовтня 2023 року по 15 лютого 2024 року. Як вбачається з вказаного розрахунку, ОСОБА_1 не здійснював погашення заборгованості. /а.с.99-100/.
15 лютого 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "Діджи Фінанс" укладено договір факторингу №15022024, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 /а.с.41-45/.
За приписами пункту 1.1. договору факторингу №15022024, в порядку та на умовах визначених договором, клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у клієнта за основними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором.
Згідно з п.1.4 договору відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за основними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату укладення цього договору.
У відповідності до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №15022024 від 15 лютого 2024 року, ТОВ "Аванс Кредит" передало, а ТОВ "Діджи Фінанс" прийняло Реєстр Боржників у повному об`ємі відповідно до умов Договору факторингу №15022024 від 15 лютого 2024 року /а.с.16/.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №15022024 від 15 лютого 2024 року, ТОВ "Аванс Кредит" відступив ТОВ "Діджи Фінанс" право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за кредитним договором №09652-10/2023, в сумі 21 375,00 грн. /а.с.20/.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.
Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно із п. 12 ч. 1ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
У своїй постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 Верховний Суд зробив висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.
Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Згідно п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За встановлених судом обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №09652-10/2023 від 08 жовтня 2023 року у сумі 21 375,00 грн., з яких 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 375,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову - на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №42649746/01 від 02 січня 2026 року, укладеного ТОВ "Діджи Фінанс" з ФОП Лівак Іванною Миколаївною, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВА №841 гр.Лівак І.М., додаткової угоди до договору від 10 квітня 2026 року про представництво інтересів клієнта у справі щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , детальний опис наданих послуг, відповідно до якого надано наступні послуги: усна консультація Клієнта щодо спірних правовідносин 1 год.30 хв., правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ "Діджи Фінанс" 1 год., складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 3 год., формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 1 год., та акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 10 квітня 2026 року на суму 6 000 грн. /а.с.17, 23, 25-30, 46, 59-60/.
Відповідно до ч.1, 4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У п.268. рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (Заява № 19336/04) суд зазначив, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 4000 грн. витрат на правничу допомогу.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 6 662,40 грн., з яких 2 662,40 грн. витрат зі сплати судового збору та 4 000 грн. витрат на правничу допомогу.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Діджи Фінанс" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №09652-10/2023 від 08 жовтня 2023 року у сумі 21 375,00 грн., з яких 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 375,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також 6 662,40 грн. судових витрат.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (код ЄДРПОУ 42649746) заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №09652-10/2023 від 08 жовтня 2023 року, в загальному розмірі 21 375,00 грн. (двадцять одна тисяча триста сімдесят п"ять грн. 00 к), з яких 5 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16 375,00 грн заборгованість за відсотками, а також 6 662,40 грн. (шість тисяч шістсот шістдесят дві грн. 40 к) судових витрат, з яких 2 662,40 грн. витрат зі сплати судового збору та 4 000 грн. витрат на правничу допомогу.
В стягненні решти витрат на правничу допомогу позивачу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 14.07.2026 р