РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 724/542/26
Провадження № 2/317/1254/2026
10 серпня 2026 року м. Запоріжжя 
Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Каряки Д.О., 
при секретарі Щербини В.Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні у заочному порядку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

Позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»), в особі представника - адвоката Усенка М.І., за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на електронну адресу суду надіслано позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту в розмірі 16 940,00 грн. та понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн., та витрат на професійну правничу допомогу 8000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.02.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2048159 на підставі якого споживачу надано кредит загальною сумою - 11000,00 грн., строком на 30 днів до 28.03.2020 р., стандартна процентна ставка становить: 1,80% в день від суми кредиту та застосовується у межах строку кредиту (п.1.5.2 Договору). Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений у Розділі 10 Кредитного договору (Реквізити та підписи сторін). Крім підписання кредитного договору позичальником було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація, що надається споживачу до укладення Договору про споживчий кредит (стандартизована форма). В Графіку платежів договору про надання споживчого кредиту, що є Додатком №1 до Договору про надання споживчого кредиту № 2048159 від 27.02.2020 р., який також було підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відображено кількість платежів/періодичність внесення - один/одноразово, дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів - 28.03.2020, сума кредиту - 11 000,00 грн., сума нарахованих процентів - 1782,00 грн. Підписанням Кредитного договору, паспорту кредиту та графіку платежів відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (п.9.8 Договору). Приймаючи умови Кредитного Договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до умов Договору про надання споживчого кредиту, кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку споживача № НОМЕР_1 або іншу платіжну картку реквізити якої надані Споживачем первісному кредитору в Особистому кабінеті (п.2.1 Договору). Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Авентус Україна» суми кредиту на користь споживача (п.2.4 Договору). 
В подальшому, 30.10.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-30102020, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників за Кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № ККАУ-30102020 від 30.10.2020 року, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором №2048159 від 27.02.2020 в розмірі 16940,00 грн. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 13.02.2026 р. на адресу відповідача було направлено досудову вимогу, з вимогою негайно погасити заборгованість у сумі 16940,00 грн. Відповідач не виконав в повному обсязі належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ні на рахунки первісного кредитора. 
В судове засідання сторони не з`явились. 
Представником позивача в п.3,4 прохальної частини позовної заяви зазначено про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.4-зворот). Крім того, 21.04.2026 представником позивача за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на електронну адресу суду надіслано клопотання про підтримання позовних вимог, розгляд справи за відсутності представника позивача та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи (а.с.70). 
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про місце та час розгляду був повідомлений належним чином, у відповідності з ч. 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку (а.с.73,92,102,103), яку було отримано відповідачем, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.102). Крім того, відповідача було повідомлено шляхом направлення судової повістки на належну відповідачу електронну адресу, які останнім отримувались, про що свідчать довідки про доставку електронного листа (а.с.67,88,97). Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. 
Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин на підставі ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. 
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлено, що 27.02.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2048159 на підставі якого споживачу надано кредит загальною сумою - 11000,00 грн., строком на 30 днів до 28.03.2020 р., стандартна процентна ставка становить: 1,80% в день від суми кредиту та застосовується у межах строку кредиту (п.1.5.2 Договору) (а.с.15-зворот-а.с.18). Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «М783246» і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача НОМЕР_2 , який зазначений у Розділі 10 Кредитного договору (Реквізити та підписи сторін), що підтверджується довідкою по ідентифікацію (а.с.19). 
Відповідно до п.п.9.1,9.2 Договору договір складено в 2 (двох) оригінальних примірниках українською мовою, по одному для кожної із Сторін, що мають однакову юридичну силу. Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.
Цей Договір укладається шляхом направлення його тексту, підписано зі Сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання (п.9.6 Договору). 
Крім підписання кредитного договору позичальником було підписано Паспорт споживчого кредиту, який було підписано електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «М783246», в якому міститься інформація, що надається споживачу до укладення Договору про споживчий кредит (стандартизована форма) (а.с.14-16). 
В Графіку платежів договору про надання споживчого кредиту, що є Додатком №1 до Договору про надання споживчого кредиту № 2048159 від 27.02.2020 р., який також було підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відображено кількість платежів/періодичність внесення - один/одноразово, дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів - 28.03.2020, сума кредиту - 11 000,00 грн., сума нарахованих процентів - 1782,00 грн. Підписанням Кредитного договору, паспорту кредиту та графіку відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (п.9.8 Договору) (а.с.18-зворот).
Приймаючи умови Кредитного Договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.  
Відповідно до умов Договору про надання споживчого кредиту, кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку споживача № НОМЕР_1 або іншу платіжну картку реквізити якої надані Споживачем первісному кредитору в Особистому кабінеті (п.2.1 Договору). Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Авентус Україна» суми кредиту на користь споживача (п.2.4 Договору). 
ТОВ «Авентус Україна» умови Договору виконано та перерахувало на платіжну картку споживача - ОСОБА_1 суму кредиту в розмірі 11000,00 грн., що підтверджується листом ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» за вих. №6519-ВП від 16.12.2025 р., згідно якого на підставі угоди з ТОВ «Авентус Україна» на переказ коштів №ВП-200417-1 від 20.04.17, перераховано кошти на користь фізичної особи від ТОВ «Авентус-Україна»: 27.02.2020 на суму 11000,00 грн., маска картки: НОМЕР_3 , код авторизації: 387883, номер транзакції в системі WayForPay-creditplus: НОМЕР_4 (а.с.19-зворот).
Крім того, факт перерахування відповідачу кредитних коштів підтверджується витребуваною судом інформацією з АТ КБ «ПриватБанк», згідно якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ). По рахунку № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) було зарахування коштів на суму 11000 UAN за період 27.02.2020-27.02.2020 - від 27.02.2020 р. (а.с.100).
В подальшому, 30.10.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-30102020, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників за Кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (а.с.26-29).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № ККАУ-30102020 від 30.10.2020 року, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором №2048159 від 27.02.2020 в розмірі 16940,00 грн. (а.с.30). 
13.02.2026 р. за вих. № 20047926 на адресу відповідача ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було направлено досудову вимогу, з вимогою негайно погасити заборгованість у сумі 16940,00 грн. (а.с.31-зворот). Відповідач не виконав в повному обсязі належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ні на рахунки первісного кредитора. 
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за Договором про надання споживчого кредиту №2048159 від 27.02.2020 року в сумі 16940,00 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Із досліджених судом кредитних договорів встановлено, що їх укладено в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як було встановлено судом, Договір про надання споживчого кредиту від 27.02.2020 року, укладено в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписано сторонами, відповідно до вимог ст. 12 вказаного Закону, а саме: з боку позикодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, та за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі.
Із копії вказаного Договору також вбачається, що ОСОБА_1 , як позичальник та споживач за договором, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши Товариству свої персональні дані (РНОКПП - НОМЕР_7 , паспортні дані, місце проживання, номер телефону, номер електронного платіжного засобу (банківський рахунок) та відомості про електронну пошту).
Таким чином, Договір про надання споживчого кредиту, Паспорт споживчого кредиту та Графік платежів підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразового паролю-ідентифікатора «М783246», а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений.
Відповідач ОСОБА_1 вимоги вищевказаного Договору про надання споживчого кредиту не виконав в повному обсязі в обумовлені строки, кредит та проценти за користування кредитом не сплатив в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №2048159 від 27.02.2020 р. в розмірі 16940,00грн., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим первісним кредитором, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.20-зворот- а.с.25). 
При укладанні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом ст. 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг") до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті.
Протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Так, згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд приймає до уваги твердження представника позивача, що відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №2048159 від 27.02.2020 р., за невиконання. зобов`язань за яким у останнього виникла заборгованість. 
Надана позивачем засвідчена належним чином копія договору відступлення прав вимоги №ККАУ-30102020, що укладений 30.10.2020 р. між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», підтверджує факт відступлення позивачу права вимоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється на підставі правочину. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, як це закріплено положеннями ч. 1 ст. 513 ЦК України.
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Правомірність укладеного між сторонами договору позики, як правочину сторонами не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання.
Первинним кредитором відповідачу надано кредитні кошти, які останній повинен був повернути та сплатити відсотки за користування кредитом. Проте, відповідач зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Розмір заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 2048159 від 27.02.2020 р. підтверджується розрахунком заборгованості та витягом з реєстру боржників наданими позивачем (а.с.20-зворот-а.с.25,30). Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджуються з умовами кредитного договору. Тому суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при ухваленні цього рішення. Факт порушення відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.
Відповідач будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розміру заборгованості за кредитним договором, суду не надав.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 2048159 від 27.02.2020 р. в розмірі 16940,00 грн. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.
Таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. (а.с.37).
Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Слід відзначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
При визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Позивачем заявлено вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн., на підтвердження яких надані наступні копії документів: Договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», в особі керуючого партнера Усенка М.І. (а.с.34), Акт наданих послуг на підтвердження факту надання правової допомоги №224 від 13.02.2026, з переліком та обсягом наданих правових послуг, а також вартістю наданих послуг і виконаних робіт, загальна вартість яких склала 8000,00 грн. (а.с.34-зворот); Детальний опис наданих послуг до акту №224 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, з переліком та обсягом наданих правових послуг, а також вартістю наданих послуг і виконаних робіт (а.с.35), 
Матеріали справи не містять належного та допустимого доказу щодо неспівмірності витрат позивача на правову допомогу, клопотань відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.
У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року зі справи №922/445/19 та від 22.11.2019 року зі справи № 910/906/18 викладено правову позицію відповідно до якої положення частини п`ятої статті 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. (вісім тисяч) гривень 00 копійок.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 205, 509, 512, 513, 525, 526, 530, 546-552, 610-612, 617, 625, 1048-1050, 1054, 1081, 1082 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 178, 191, 247, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, б. 1, 28 корпус, 4-й поверх, ЄДРПОУ: 35234236) суму заборгованості за Договором №2048159 про надання споживчого кредиту від 27.02.2020 р., в розмірі 16 940 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сорок) гривень 00 коп., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. 
Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Оскаржити рішення позивач може до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.
Заяву про перегляд заочного рішення можна подати до Запорізького районного суду Запорізької області протягом 30 днів, з дня його підписання.

Суддя:     Д.О. Каряка