Справа № 127/30286/26 
Провадження № 3/127/5856/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09.09.2026 | м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

Під час проведення камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів виявлений факт невчасного несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток за 2025 рік, а саме незважаючи на настання граничного терміну сплати зазначеного грошового зобов`язання 12.03.2026, податковий борг в сумі 13,68 грн був сплачений 19.06.2026, 33,84 грн – 22.06.2026, 27 грн – 23.06.2026, 50 грн – 24.06.2026, 53,73 грн – 25.06.2026, 41,67 грн – 30.06.2026, 50 грн – 02.07.2026 та 25 грн – 03.07.2026.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі. Суд враховує, що ОСОБА_1 була направлена судова повістка шляхом рекомендованого поштового відправлення, однак остання повернута суду був вручення у зв`язку з відсутністю адресата. Суд також враховує, що ОСОБА_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення також не з`явилась у зв`язку з чим був складений акт неявки. З огляду на викладене суд вважає, що судом були вжиті необхідні заходи, спрямовані на належне повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце судового розгляду, тому суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.
Згідно зі статтею 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Зі змісту речення першого частини першої статті 251 КпАП випливає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому реченням другим частини першої статті 251 КпАП визначено, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що за результатами судового розгляду був підтверджений факт порушення вимог пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України (далі – ПК). На підтвердження зазначеної обставини була надана копія акту відповідної перевірки. Надана суду копія акту не містить відомостей про те, що обставини, викладені у ньому, були оспорені або оскаржені. Тому суд вважає, що діяння ОСОБА_1 охоплюється складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КпАП), за ознаками несвоєчасного подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), що підтверджується актом про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів від 07.04.2026 (далі – Акт).
Відповідно до частини другої статті 38 КпАП у разі якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Згадані порушення були виявлені за результатами проведеної перевірка, яка оформлена Актом, тобто 14.07.2026. При цьому суд враховує, що згідно з Актом граничний строк сплати був 12.03.2026, однак фактично платежі були сплачені у період з 19.06.2026 по 03.07.2026. 

У постанові ВС від 11.04.2018 (справа № 804/401/17) та від 11.12.2018 (справа № 242/924/17), ВС зауважив, що триваюче правопорушення – це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконання обов`язку відповідним суб`єктом або припинення дії відповідної норми закону.
Отже, правопорушення було припинене саме 03.07.2026, тобто у день остаточної сплати заборгованості згідно із узгодженим податковим зобов`язанням. Саме з цієї дати слід обраховувати строк притягнення до відповідальності, визначений частиною другою статті 38 КпАП. Тому на час розгляду справи судом строк притягнення до адміністративної відповідальності не сплинув. Отже, правові підстави для закриття провадження на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КпАП відсутні.
Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає за доцільне з метою попередження вчинення нею аналогічних правопорушень у майбутньому застосувати до останньої адміністративне стягнення у виді штрафу.
Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 155-1, 283, 284 КпАП, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена до Вінницької апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: