Справа № 134/679/26
2-о/134/32/2026
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
03 липня 2026 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області
у складі: головуючої судді Кантонистої О.О.
присяжних Костенюк Л.С., Медведчук В.В.
за участю: секретаря судового засідання Балух О.В.
заявниці ОСОБА_1 
її представника – адвоката Чудака В.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Крижопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 ,

встановив:

24 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Крижопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 .
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 29 грудня 2022 року був призваний  ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на військову службу за мобілізацією.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 330 від 18 листопада 2024 року солдата ОСОБА_3 призначено на посаду номера обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону (ВОС – 101533А).
Згідно з рапортом командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 від 26 листопада 2024 року, 23 листопада 2024 року солдат ОСОБА_3 зник безвісти під час стрілецького бою та наступальних дій противника, які здійснювалися силами штурмового відділення піхоти із застосуванням стрілецької зброї без використання техніки.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 5280 від 26 листопада 2024 року призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти 23 листопада 2024 року солдата ОСОБА_3 .
Відповідно до Акта службового розслідування № 52835 від 24 грудня 2024 року, у ході службового розслідування встановлено, що номер обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Петрівка Донецької області зник безвісти. Ймовірно, солдат ОСОБА_3 отримав поранення, несумісні з життям, перебуваючи в засобах індивідуального захисту.
Пошукові заходи та евакуація солдата ОСОБА_3 планувалися, однак були відтерміновані у зв`язку з постійними штурмовими діями противника.
Відомостей про надходження ОСОБА_3 до закладів охорони здоров`я чи бюро судово-медичної експертизи не надходило, інформація про його перебування в полоні також відсутня.
Орієнтовне місцезнаходження зниклого безвісти та його особистої зброї не встановлено, ймовірним місцем визначено лісосмугу поблизу населеного пункту Петрівка Донецької області (37U CP65286 37803).
07 грудня 2024 року на ім`я дружини ОСОБА_3 – ОСОБА_2 надійшло сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_5 про те, що солдат ОСОБА_3 , призваний на військову службу за мобілізацією, зник безвісти 23 листопада 2024 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Петрівка Покровського району Донецької області.
08 грудня 2024 року ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 12024020190000353 за фактом зникнення безвісти ОСОБА_3 23 листопада 2024 року в районі населеного пункту Петрівка Покровського району Донецької області.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25 грудня 2024 року № 4462 затверджено акт службового розслідування за фактом зникнення безвісти 23 листопада 2024 року солдата ОСОБА_3 та вирішено вважати його безвісти зниклим з 23 листопада 2024 року.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20241226-326, сформованим Міністерством внутрішніх справ України 26 грудня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26 грудня 2024 року має статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин.
Заявниця зазначає, що до цього часу будь-які відомості про перебування її сина у полоні, у медичних закладах, а також про його місцезнаходження відсутні.
Згідно з відкритими джерелами населений пункт Петрівка Покровського району Донецької області перебуває під тимчасовою окупацією, бойові дії на його території не ведуться.
З огляду на викладене, заявниця просить оголосити свого сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Крижопіль Вінницької області, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , померлим під час виконання завдань за призначенням, спрямованих на забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, а днем його смерті вважати день набрання законної сили рішенням у даній справі. 
Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2026 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.
20 травня 2026 року від представника заінтересованої особи – Міністерства оборони України – Дунаєва М.І. через підсистему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення, у яких він зазначив, що при вирішенні питання про оголошення фізичної особи померлою у даній справі необхідно врахувати положення частини другої статті 46 ЦК України та правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, відповідно до яких шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, обчислюється від дня закінчення активних бойових дій на території ймовірної загибелі особи. Цей строк є правовою гарантією, спрямованою на забезпечення можливості розшуку особи, встановлення додаткових обставин її зникнення та запобігання передчасному оголошенню особи померлою. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, активні бойові дії на території населеного пункту Петрівка Селидівської міської територіальної громади Покровського району Донецької області завершилися 03 січня 2025 року. 
Протокольною ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 травня 2026 року розгляд справи відкладено за клопотанням заінтересованої особи – ОСОБА_2 , з метою забезпечення її права на правничу допомогу.
12 червня 2026 року заінтересована особа ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_3 , подала до суду письмові пояснення у справі, в яких заперечила проти задоволення заяви, посилаючись на те, що заявницею не надано належних та достатніх доказів, які б давали підстави для вірогідного припущення про загибель військовослужбовця ОСОБА_3 , а тому звернення із цією заявою є передчасним.
Зазначила, що з часу зникнення безвісти ОСОБА_3 минув значний проміжок часу, однак відсутні будь-які докази щодо вжиття уповноваженими органами заходів з його розшуку, а також інформація про результати таких заходів. Хоча за фактом його зникнення розпочато кримінальне провадження, у заяві не наведено жодних інших обставин, окрім викладених в Акті службового розслідування, які б свідчили про ймовірну загибель ОСОБА_3 , а також не зазначено, чи вживалися передбачені законодавством заходи щодо його розшуку, встановлення місця перебування, можливого перебування в полоні чи загибелі.
Крім того, з Акта службового розслідування вбачається відсутність свідків, які могли б підтвердити отримання ОСОБА_3 поранень або його загибель. Інші військовослужбовці, які перебували разом із ним на бойових позиціях, також вважаються безвісти зниклими, що не виключає можливості їх захоплення в полон. Так, у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (канал для пошуку українських військовослужбовців та цивільних) міститься публікація від 29 листопада 2024 року з фотографією полоненого ОСОБА_4 , який перебував у складі однієї групи разом із ОСОБА_3 та іншими військовослужбовцями, що зникли безвісти 23 листопада 2024 року в районі населеного пункту Петрівка Покровського району Донецької області.
З огляду на викладене, надані заявницею докази не дають підстав для обґрунтованого припущення про смерть ОСОБА_3 , оскільки матеріали службового розслідування військової частини свідчать лише про його зникнення безвісти після стрілецького бою та наступальних дій противника і не містять відомостей, які б підтверджували його ймовірну загибель. Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості державних органів або міжнародних інституцій про результати перевірки можливого перебування ОСОБА_3 у полоні.
Протокольною ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 червня 2026 року розгляд справи було відкладено для надання можливості іншим учасникам справи ознайомитися з письмовими поясненнями заінтересованої особи ОСОБА_2 та, за необхідності, висловити щодо них свою позицію.
01 липня 2026 року від представника заінтересованої особи – військової частини НОМЕР_1 – Ханевича О.К. через підсистему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення, у яких він зазначив, що відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій, а з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Частиною третьою статті 46 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Представник в/ч НОМЕР_1 при вирішенні справи просить врахувати правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23 та від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23, відповідно до яких громадянин може бути оголошений у судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про його смерть, коли відсутні докази факту смерті.
Солдат ОСОБА_3 проходив військову службу на посаді номера обслуги кулеметного взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до матеріалів службового розслідування, проведеного у військовій частині НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання під час оборонних дій поблизу населеного пункту Петрівка Донецької області внаслідок стрілецького бою солдат ОСОБА_3 зник безвісти (ймовірно отримав несумісне з життям поранення). Пошук ОСОБА_3 проводився, однак результату не дав та через активні бойові дії був відтермінований. Відомостей про надходження солдата ОСОБА_3 до лікарняних закладів або бюро судово-медичної експертизи не надходило, інформації щодо його перебування в полоні немає. У зв`язку із наведеним солдат ОСОБА_3 вважається зниклим безвісти, що пов`язано із бойовим ураженням та діями противника під час виконання обов`язків військової служби в зоні бойових дій.
У судовому засіданні 03 липня 2026 року заявниця та її представник – адвокат Чудак В.Д. підтримали заявлені вимоги та просили задовольнити заяву. Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника заявниці про допит свідка ОСОБА_5 , явку якої було забезпечено в судове засідання.
Заінтересована особа – Крижопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України – у судове засідання свого представника не направила, натомість 11 травня 2026 року подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу. У поданій заяві просила при розгляді справи врахувати, що бланк свідоцтва про смерть містить також відомості про місце смерті померлої особи.
Інші заінтересовані особи ( ОСОБА_2 , Міністерство оборони України та військова частина НОМЕР_1 ) у судове засідання не з`явилися, у поданих до суду письмових поясненнях просили розгляд справи проводити за їх відсутності.
Заслухавши пояснення заявниці, її представника, показання свідка та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 14 травня 1977 року.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 330 від 18 листопада 2024 року солдата ОСОБА_3 призначено на посаду номера обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону (ВОС – 101533А).
Згідно з рапортом командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 від 26 листопада 2024 року, 23 листопада 2024 року солдат ОСОБА_3 зник безвісти під час стрілецького бою та наступальних дій противника, які здійснювалися силами штурмового відділення піхоти із застосуванням стрілецької зброї без використання техніки.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 5280 від 26 листопада 2024 року призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти 23 листопада 2024 року солдата ОСОБА_3 
07 грудня 2024 року на ім`я дружини ОСОБА_3 – ОСОБА_2 надійшло сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_5 про те, що солдат ОСОБА_3 , призваний на військову службу за мобілізацією, зник безвісти 23 листопада 2024 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Петрівка Покровського району Донецької області.
08 грудня 2024 року ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 12024020190000353 за фактом зникнення безвісти ОСОБА_3 23 листопада 2024 року в районі населеного пункту Петрівка Покровського району Донецької області.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20241226-326, сформованим Міністерством внутрішніх справ України 26 грудня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26 грудня 2024 року має статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин.
Судом досліджено Акт службового розслідування № 52835 від 24 грудня 2024 року, відповідно до якого встановлено, що 23 листопада 2024 року солдат ОСОБА_3 , виконуючи бойове завдання у складі сил і засобів ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на вогневій позиції «КАТЯ» в районі населеного пункту Петрівка Покровського району Донецької області, зник безвісти під час стрілецького бою та наступальних дій противника із застосуванням штурмових груп. За висновками службового розслідування, з огляду на характер бойової обстановки, існує ймовірність отримання ОСОБА_3 поранень, несумісних із життям.
Із матеріалів службового розслідування також вбачається, що близько 22 год. 15 хв. 23 листопада 2024 року противник розпочав штурм позиції «КАТЯ» із застосуванням артилерії та безпілотних літальних апаратів, унаслідок чого зв`язок із усією групою військовослужбовців було втрачено, а сама позиція знищена. Проведення пошукових заходів було неможливим через активні бойові дії та безперервні обстріли району виконання бойового завдання.
Відповідно до письмових пояснень тимчасово виконуючого обов`язки командира 2 стрілецької роти молодшого лейтенанта ОСОБА_6 та сержанта ОСОБА_7 , ОСОБА_3 перебував у складі групи військовослужбовців, з якою було втрачено зв`язок під час ворожого штурму. 
Крім того, актом службового розслідування встановлено, що на момент його завершення відомості про перебування ОСОБА_3 у лікувальних закладах, бюро судово-медичної експертизи чи серед військовополонених були відсутні, телефонний зв`язок із ним не підтримувався, а місце його перебування залишалося невідомим.
За результатами аналізу зібраних матеріалів комісія дійшла висновку, що ОСОБА_3 безпосередньо брав участь у бойових діях, зник безвісти за особливих обставин під час дії воєнного стану в умовах ведення бойових дій, при цьому будь-яких даних, які б свідчили про наявність вини самого військовослужбовця у його зникненні, не встановлено. Випадок визнано таким, що пов`язаний із бойовими ураженнями та діями противника під час виконання обов`язків військової служби.
Наказом від 25 грудня 2024 року № 4462 командира військової частини НОМЕР_1 затверджено акт службового розслідування за фактом зникнення безвісти 23 листопада 2024 року солдата ОСОБА_3 та вирішено вважати його безвісти зниклим з 23 листопада 2024 року.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що після зникнення ОСОБА_3 родина неодноразово намагалася з`ясувати його місцеперебування, однак будь-яких відомостей про нього отримано не було. За словами свідка, інформація про перебування ОСОБА_3 у лікувальних закладах чи полоні відсутня, а з часу його зникнення жодного зв`язку з ним не було.
Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частини перша статті 2 ЦПК України).
Окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України установлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.
У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».
У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).
Район воєнних (бойових) дій – це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або / та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або / та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).
Бойові дії – це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зроблено висновок, що «…шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (далі Наказ № 376).
У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані РФ території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Отже суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 376, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій – правовій визначеності» (пункти 81 – 85).
«Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.» (пункти 94 – 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22).
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, активні бойові дії в с. Петрівка Селидівської міської територіальної громади Покровського району Донецької області ( НОМЕР_4 ) завершилися 03 січня 2025 року. З 04 січня 2025 року це тимчасово окупована територія.
Заявниця 24 квітня 2026 року звернулася до суду із заявою про оголошення померлим її сина ОСОБА_3 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який, ймовірно, загинув під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі населеного пункту Петрівка Покровського району Донецької області, у зоні ведення бойових дій під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, з урахуванням особливостей розгляду справ окремого провадження, встановлених статтею 294 ЦПК України, учасники справи повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріалами справи підтверджується наявність підстав для оголошення ОСОБА_3 померлим у зв`язку з наявністю обґрунтованого припущення про його смерть, тобто високого ступеня ймовірності його загибелі в районі населеного пункту Петрівка Покровського району Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Оголошення ОСОБА_3 померлим має для заявниці юридичне значення, оскільки є підставою для державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть, реалізації права на передбачені законодавством соціальні виплати та інші гарантії, пов`язані зі смертю військовослужбовця, а також для оформлення спадкових прав.
Суд, оцінивши надані заявницею докази в їх сукупності, дійшов висновку, що ОСОБА_3 23 листопада 2024 року зник безвісти в районі населеного пункту Петрівка Покровського району Донецької області під час виконання бойового завдання, тобто за обставин, що безпосередньо загрожували його життю, а відомості про місце його перебування відсутні до цього часу як за місцем його постійного проживання, так і за місцем проходження військової служби.
Пояснення ОСОБА_2 не містять доказів, які б спростовували наявність передбачених законом підстав для оголошення ОСОБА_3 померлим. Вони переважно зводяться до припущень про його можливе перебування у полоні, посилань на відсутність безпосередніх свідків загибелі. Однак, саме по собі припущення про можливість полону, не підтверджене жодними офіційними відомостями щодо ОСОБА_3 , не може спростовувати сукупність доказів, які свідчать про його зникнення за обставин, що безпосередньо загрожували життю та дають достатні підстави припускати його загибель.
Посилання заінтересованої особи на публікацію у телеграм-каналі «База ПІБ/Фото полонених» не спростовує доводів заяви, оскільки така публікація містить інформацію виключно щодо іншого військовослужбовця – ОСОБА_4 . Та обставина, що зазначений військовослужбовець перебував разом із ОСОБА_3 на бойових позиціях у день його зникнення, сама по собі не дає підстав для висновку про перебування ОСОБА_3 у полоні. Будь-яких офіційних відомостей компетентних державних органів, міжнародних гуманітарних організацій чи інших належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_3 у полоні матеріали справи не містять. 
Доводи заінтересованої особи про відсутність свідків загибелі ОСОБА_3 є необґрунтованими. Як вбачається з матеріалів службового розслідування, усі військовослужбовці, які перебували разом із ОСОБА_3 на зазначених бойових позиціях під час виконання бойового завдання, також вважаються зниклими безвісти. Покладення на заявницю обов`язку підтвердити обставини зникнення такими доказами суперечило б стандарту доказування, встановленому статтею 46 ЦК України, який не вимагає беззаперечного доведення факту смерті особи, а передбачає встановлення сукупності обставин, що дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про її загибель.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 та 23 листопада 2024 року зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Петрівка Покровського району Донецької області, що підтверджується повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_5 , матеріалами службового розслідування військової частини, а також витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей за фактом його безвісного зникнення.
Із матеріалів службового розслідування вбачається, що ОСОБА_3 зник за обставин безпосереднього бойового зіткнення з противником під час виконання бойового завдання. При цьому встановлено, що військовослужбовці, які перебували разом із ним на бойових позиціях, також вважаються зниклими безвісти, що об`єктивно унеможливлює отримання свідчень безпосередніх очевидців події.
Суд також враховує, що місце зникнення ОСОБА_3 після зазначених подій перебуває під тимчасовою окупацією російської федерації, що об`єктивно унеможливлює проведення повноцінних пошукових заходів, огляд місця події, евакуацію тіл загиблих військовослужбовців та отримання додаткових відомостей щодо обставин його зникнення.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів є достатньою для висновку про наявність передбачених статтею 46 ЦК України підстав для оголошення ОСОБА_3 померлим. Наведені заінтересованою особою заперечення не спростовують установлених судом обставин. Враховуючи викладене, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Оскільки день вірогідної смерті ОСОБА_3 точно встановити неможливо, то суд дійшов висновку про оголошення його померлим з дня набрання рішенням законної сили.
Водночас відповідно до офіційного повідомлення про факт зникнення безвісти начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 07.12.2024 № 2/1437, яке адресоване дружині ОСОБА_2 , солдат ОСОБА_3 зник безвісти 23.11.2024 в населеному пункті Петрівка Покровського району Донецької області, а тому місцем смерті ОСОБА_3 слід вважати саме цей населений пункт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 46 ЦК України, ст. ст. 263-265, 293-294, 308, 354 ЦПК України, суд – 

постановив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Крижопіль Вінницької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , померлим під час дії воєнного стану в умовах ведення бойових дій від дня набрання рішенням суду законної сили, а місцем смерті вважати населений пункт Петрівка Покровського району Донецької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заявниця: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
Заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Заінтересована особа: Крижопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: вул. Соборна, 20, селище Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, код ЄДРПОУ 21725776.
Заінтересована особа: Міністерство оборони України, місцезнаходження: проспект Повітряних Сил, 6, Київ, код ЄДРПОУ 00034022.
Заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 .
Повний текст рішення складено 08 липня 2026 року.

Суддя

Присяжні