Справа № 638/24202/25 
Провадження № 3-в/638/28/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду від 19.06.2026 року, -
встановив:

23 червня 2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить розстрочити виконання постанови Шевченківського районного суду міста Харкова від 19.06.2026 року відносно нього про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу строком на 2 місяця зі сплатою рівними частинами щомісяця. В обґрунтування клопотання зазначає, що у зв`язку із складним матеріальним становищем наразі не має можливості сплатити суму штрафу одним платежем, однак має можливість сплатити штраф двома рівними частинами. 
Постановою суду від 06.07.2026 року витребувано докази по справі.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. 
Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали поданої заяви, а також матеріали провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи із наступних підстав.
Встановлено, що постановою суду від 19.06.2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Крім того вказаною постановою суду з ОСОБА_1 стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Згідно з ст. 307 Кодексу, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Статтею 36 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця, а також сторін виконавчого провадження, звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.
Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про розстрочку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Згідно ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Незважаючи на відсутність вичерпного законодавчого переліку підстав для надання розстрочки виконання, суд, керуючись критерієм настання обставин, які ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення, у кожній конкретній справі з врахуванням всіх особливостей ситуації, вирішує питання про їх наявність чи відсутність, а також вирішує питання про наявність чи відсутність причин, які перешкоджають виконанню рішення суду та за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази.
Обґрунтовуючи заяву про надання розстрочки ОСОБА_1 зазначив, що його майновий стан не дозволяє сплатити вказаний у постанові розмір штрафу одним платежем.
Однак, згідно наданої ГУ ДПС у Харківській області на виконання постанови суду про витребування доказів інформації, ОСОБА_1 починаючи з серпня 2024 року отримує виплати військовослужбовцям, у березні 2026 року розмір виплат становив 154 350 грн., у квітні 2026 року – 127 175 грн., у травні 2026 року – 87 508,33 грн.
Зазначена інформація спростовує доводи ОСОБА_1 про скрутне матеріальне становище та неможливість сплатити штраф у розмірі 17 000 гривень.
Таким чином, враховуючи викладене, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про розстрочку сплати штрафу.
На підставі викладеного, керуючись ст.280, 283, 299, 301, 304, 307 КУпАП, суд-

постановив:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Шевченківського районного суду міста Харкова від 19 червня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП – відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення і оскарженню не підлягає.

Суддя:             Д.В. Цвірюк