Справа №443/1059/26
Провадження №2/443/910/26

РІШЕННЯ
Іменем України

17 серпня 2026 року         місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Павліва А.І., 
секретар судового засідання Шальвіра І.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Кологори в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

встановив:
Стислий виклад позиції сторін.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальна громада села Кологори в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, в якій просить:
встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 у с. Кологори Жидачівського району Львівської області на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради, загальною площею 0,9058 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯН №493609 від 27.12.2012; 
визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради, загальною площею 0,6580 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯН №493610 від 27.12.2012. 
В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 . Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради, належні померлій на підставі Державних актів на право приватної власності на землю. Оскільки заповіту ОСОБА_2 не залишала, то спадкування відбулося за законом. На момент смерті ОСОБА_2 спадкоємцем першої черги спадкування за законом був позивач. Чоловік покійної та відповідно батько позивача ОСОБА_3 помер значно швидше, а саме у 1986 році. Позивач спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 прийняв, оскільки постійно проживав із нею на час відкриття спадщини та не відмовлявся від спадкового майна, проте юридично не оформив своїх спадкових прав. 20.05.2026 позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою юридичного оформлення спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що належали померлій і є спадковим майном. Оскільки місце реєстрації проживання позивача відмінне від місця реєстрації проживання ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, то для юридичного оформлення спадкових прав позивачу необхідно в судовому порядку встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім того, оригінали правовстановлюючих документів на землю втрачено, а тому позивач змушений звертатися до суду із вимогою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. 

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.
Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності його та позивача, підтримання заявлених вимог та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.27), заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі (а.с.33).

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 27.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.21-22).
Ухвалою підготовчого засідання від 12.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.28).
Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 17.08.2026 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення.

Позиція суду.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.08.2021 (а.с.11).
Відповідно до свідоцтва про смерть від 12.02.2014 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кологори Жидачівського району Львівської області (а.с.12).
Згідно з довідкою Бібрської міської ради Львівської області № 81 від 05.05.2026 ОСОБА_2 дійсно була зареєстрована та проживала в с. Кологори Жидачівського району Львівської області до моменту своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті ОСОБА_2 разом з нею постійно проживав без реєстрації її син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті (а.с.13, 34).
Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №81102629 від 08.05.2025 встановлено, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася і свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.14).
За змістом довідки відділу №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 15.04.2025 на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 19.12.2012 №785 за ОСОБА_2 зареєстровані Державні акти на право приватної власності на землю:
серії ЯН № 493609 від 27.12.2012, реєстраційний номер 462150001006509. Кадастровий номер земельної ділянки – 4621588500:03:000:0953, площа – 0,9058 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
серії ЯН № 493610 від 27.12.2012, реєстраційний номер 462150001006510. Кадастровий номер земельної ділянки – 4621588500:03:000:1105, площа – 0,6580 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15). 
Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 20.05.2026 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.18).

Зміст правовідносин.
Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлює юридичне оформлення позивачем спадщини у позасудовому порядку.

Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за законом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд.
До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України).
Нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.
Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).
Так, згідно з приписами частини 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до положень частини 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).
Також, суд застосував норми статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1258 ЦК України, які передбачають поняття спадкування, склад спадщини та її відкриття, спадкування права на земельну ділянку та черговість спадкування за законом.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.
Щодо наявності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживав разом з матір`ю ОСОБА_2 у селі Кологори Стрийського району Львівської області на час відкриття спадщини (день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовим доказом, а саме: довідкою ВК Бібрської міської ради № 81 від 05.05.2026, яка узгоджуються з іншими дослідженими судом письмовими доказами. Ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, одержані від уповноваженого органу та з дотриманням порядку, встановленого законом, відтак відповідають критеріям належності та допустимості. Підстав сумніватися у достовірності викладеної у письмових доказах інформації суд не вбачає. Безпосередньо досліджені судом докази у своїй сукупності є достатнім для встановлення зазначеного стороною позивача юридичного факту.
Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Суд зазначає, що встановлення зазначеного у позові факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації ним права на спадкування за законом після смерті матері.

Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. 
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право власності на земельні ділянки, розташовані на території Соколівської сільської ради, а саме: земельну ділянку площею 0,9058 га, кадастровий номер 4621588500:03:000:0953, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯН № 493609 від 27.12.2012 та земельну ділянку площею 0,6580 га, кадастровий номер 4621588500:03:000:1105, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯН № 493610 від 27.12.2012.
За життя ОСОБА_2 особистого розпорядження на випадок смерті не зробила. З огляду на вказану обставину та час смерті ОСОБА_2 , спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом з спадкодавицею, факт чого встановлено судом вище, і не заявляв про відмову від спадщини. Водночас, матеріали справи не містять жодних фактичних даних і судом не встановлено наявність інших спадкоємців за законом, які також мають право на спадщину (обов`язкову частку) і прийняли її у встановленому законом порядку.
За наведених обставин, суд доходить переконання, що позивач має обґрунтоване право на земельні ділянки, які розташована на території Соколівської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.
Враховуючи наведене у сукупності, зважаючи на невизнання особистого майнового права позивача та належну обґрунтованість позовних вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.
На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до територіальної громади села Кологори в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області (місцезнаходження: Львівська область, Львівський район, м. Бібрка, вул. Тарнавського, 22, ідентифікаційний код юридичної особи 04056183) про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с.Кологори Стрийського району Львівської області на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_2 ).
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 0,9058 га, кадастровий номер 4621588500:03:000:0953, на території Соколівської сільської ради Стрийського району Львівської області, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯН № 493609 від 27.12.2012.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 0,6580 га, кадастровий номер 4621588500:03:000:1105, на території Соколівської сільської ради Стрийського району Львівської області, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯН № 493610 від 27.12.2012.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення – 17 серпня 2026 року. 

Головуючий суддя А.І. Павлів