Справа № 347/1596/26
Провадження № 2/347/1163/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі: 
Головуючої –судді: Крилюк М.І., 
секретаря: Лазорик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В с т а н о в и в:
Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 25 грудня 2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 58449-12/2025.
Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону Відповідача.
28 квітня 2026 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено Договір факторингу № 28042026, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу прав вимоги та є невід`ємною частиною Договору факторингу.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 28042026 від 28 квітня 2026 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до Відповідача в загальному розмірі 17 505,00 грн, з яких: 4 500,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 4 252,50 грн – заборгованість за відсотками; 8 752,50 грн – заборгованість за штрафом; 0,00 грн – заборгованість за комісією за видачу кредиту.
Разом із тим, як зазначає Позивач, всупереч умовам Кредитного договору та незважаючи на повідомлення про відступлення права вимоги, Відповідач своїх зобов`язань не виконав.
Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача останній, за твердженням Позивача, не здійснив жодного платежу в рахунок погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 28 квітня 2026 року, ним не здійснювалося нарахування будь-яких штрафних санкцій.
Таким чином, за твердженням Позивача, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 58449-12/2025 у розмірі 17 505,00 грн, з яких: 4 500,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 4 252,50 грн – заборгованість за відсотками; 8 752,50 грн – заборгованість за штрафом; 0,00 грн – заборгованість за комісією за видачу кредиту.
Позивач вважає, що сторонами було погоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що, на його думку, свідчить про наявність волі Відповідача на укладення Кредитного договору на зазначених умовах шляхом його підписання за допомогою електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора.
У зв`язку з викладеним Позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 58449-12/2025 у розмірі 17 505,00 грн, з яких: 4 500,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 4 252,50 грн – заборгованість за відсотками; 8 752,50 грн – заборгованість за штрафом; 0,00 грн – заборгованість за комісією за видачу кредиту.
Представник Позивача в судове засідання не з`явився. У прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника Позивача. При цьому Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, однак у судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив.
Представником відповідача адвокатом Підодвірний Т.І. 13.07.2026 року подано до суду відзив на позовну заяву в обґрунтування заперечення позовних вимог посилається на те, що позивачем не доведено факту укладення сторонами договору № 58449- 12/2025 від 25.12.2025 року, що в свою чергу, свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, а отже вимоги Позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Представником позивача 17.07.2026 року подано відповідь на відзив за вимогами якої просить відзив на позовну заяву залишити без задоволення.
Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи позовної заяви, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для їх часткового задоволення з огляду на таке.
Судом встановлено, що 25 грудня 2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 58449-12/2025.
Факт укладення 25.12.2025 року Кредитного договору № 58449-12/2025 підтверджується його копією (а.с.6-10). Із змісту зазначеного договору вбачається, що ним визначено розмір кредиту, порядок та строки його повернення, умови нарахування і сплати процентів, а також інші права та обов`язки сторін.
За умовами укладеного між сторонами кредитного договору № 58449-12/2025 відповідач отримав у безготівковій формі на рахунок платіжної картки № НОМЕР_1 хх-хххх-2939 кредит у сумі 4500 грн на строк 120 днів, з процентною ставкою 0,90% в день, фіксована, яка застосовується в межах строку кредиту. Вказаний договір підписаний ОСОБА_2 електронним підписом , ідентифікатором Y439 (а.с.6-10).
Згідно п. 3.2. договору сума кредиту, проценти за користування кредитом, нарахована неустойка (у разі наявності) складають заборгованість за договором.
Відповідно до п. 3.3 договору, нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку кредитування , зазначеного у п. 1.2 договору.
Згідно п. 5.3. у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в графіку платежів товариство нараховує нейстойку у вигляді штрафу.
В Додатку №1 до договору зазначений графік платежів, в якому вказано інформацію про дату видачі кредиту 25.12.2025 року, дати платежу 25.12.2025 року, сума кредиту 4500 грн, процент за користування кредитом в загальній сумі 4860 грн, (а.с.11).
Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем електронним підписом W917 та містить ідентичну договору інформацію про умови кредитування.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. 
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційнотелекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. 
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітноцифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
В підтвердження перерахування суми кредиту до матеріалів справи наданий лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків на підставі договору між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «УПР» ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022 року, згідно якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 25-12-2025 11:10:04 на суму 4500,00 грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua – 959985551, призначення платежу: Зарахування 4500,00 грн на карту № НОМЕР_3 , код авторизації на боці банку №690969. ПІБ клієнта: ОСОБА_1 .
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Стар файненс груп» за кредитним договором № 58449-12/2025 у відповідача виникла заборгованість в загальному розмірі 17 505,00 грн, з яких: 4 500,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 4 252,50 грн – заборгованість за відсотками; 8 752,50 грн – заборгованість за штрафом; 0,00 грн – заборгованість за комісією за видачу кредиту.
28.04.2026 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 28042026 ,у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (копія Договору факторингу додається). Згідно п. 1.1. Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (копія Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу додається). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 28042026 від 28.04.2026 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 17 505,00 грн., з яких: - 4 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 4 252,50 грн. – сума заборгованості за відсотками; - 8 752,50 грн. – сума заборгованості за штрафом; - 0,00 грн. – сума комісії за видачу кредиту.
Відповідачем подавши відзив на позовну заяву не спростовано факту укладення ним електронного кредитного договору 25.12.2025 року підписано згенерованим ідентифікатором особисто відповідачем та зарахування на вказану ОСОБА_2 банківську картку суми кредиту в розмірі 4500 грн. 
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За правилами ч. 1ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1, 3ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
В п. 1ст. 629ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В п. 1ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16)не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першоїстатті 1048 ЦК Українипро щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другоюстатті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Відповідно до статті 512ЦКУкраїни кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 514ЦКУкраїни до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на той факт, що судом встановлено, що ТОВ «Стар файненс груп» та відповідач уклали договір про надання фінансового кредиту №58449-12/2025, у відповідності до якого відповідач отримав кредит в сумі 4500 грн. Останній користувався кредитом, однак суму кредиту та відсотки за користування кредитом в розмірі 0,90% в день від суми кредиту протягом строку кредитування 120 днів не повернув. 
Відтак, суд вважає підставними позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача на користь позивача, який правомірно набув право грошової вимоги за вказаним договором, боржником за яким є ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту 4500 грн. а також 4252,50 грн – суми заборгованості за відсотками.
Що стосується суми заборгованості за штрафом 8752,50 грн то такий задоволенню не підлягає виходячи із наступного:
Пунктом 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тобто, в даному випадку законодавством звільнено позичальника від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення своїх кредитних(боргових) зобов`язань, в сумі 8752,50 грн 
У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Таким чином вимоги позивача про стягнення із відповідача суми заборгованості за штрафом 8752,50 грн, то суд вважає, що така до задоволення не підлягає, оскільки суперечить п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які передбачають особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань, зокрема, списання сум неустойки (штрафу, пені) в період дії на території України воєнного стану з 24.02.2022 року по даний час.
Згідно із ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому пропорційно до суми задоволених позовних вимог , що складає 50% від заявленої суми з відповідача слід стягнути 1331,20 грн судового збору на користь позивача.
На підставі наведеного, керуючись статтями 526, 530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України та статтями 141, 263–265, 268 ЦПК України, суд, –

В и р і ш и в:
Позов задоволити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 07400, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Лісова, будинок 2, реквізити IBAN № НОМЕР_5 в АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за Кредитним договором № 58449-12/2025 від 25.12.2025 року у загальному розмірі 8752,50 грн (вісім тисяч сімсот п`ятдесять дві гривні 50 копійок), а також 1331,20 грн у відшкодування сплаченого судового збору.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя:  М.І.Крилюк