Справа №626/2461/26 
Провадження № 2/345/3161/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е
15.09.2026 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі
головуючого судді Сирка Й.Й.,
з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
13.08.2026 на адресу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява з додатками ТОВ «Споживчий центр» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.05.2024 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, відповідачем цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) підписано пропозицію про укладення кредитного договору, заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок грошові кошти в сумі 5000,00 грн. Під час ідентифікації позичальника останній пройшов однозначне встановлення особи. Кредитні кошти за договором №23.05.2024-100001072 від 23.05.2024 надано строком на 98 днів. Кінцева дата повернення кредиту зі сплатою процентів – 28.08.2024. Проте відповідачем не виконані взяті на себе кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 15 200,00 грн., яка є документально підтвердженою. Розрахована Товариством сума боргу включає неповернуте тіло кредиту розміром 5 000,00 грн., нараховані, але несплачені проценти – 7 350,00 грн., 350,00 грн. одноразової комісії за надання кредиту та 2 500,00 грн. неустойки. В добровільному порядку відповідач не погашає вказану суму заборгованості, тому позивач просить позов задовольнити. Не заперечує щодо можливості ухвалення судом заочного рішення.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.08.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подала, тому відповідно до приписів ч. 5 ст. 279 ЦПК України судом ухвалюється заочне рішення. 
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справ шляхом надіслання повістки про виклик до суду за адресою місця реєстрації перебування як внутрішньо переміщеної особи, що отримана з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов необхідно задоволити частково з таких підстав.
Відповідно до ст.12-13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
В свою чергу, положеннями ст.525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 3 ст. 207 Цивільного кодексу України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач уклала кредитний договір №23.05.2024-100001072 від 23.05.2024 із ТзОВ «Споживчий центр» шляхом використання одноразового електронного ідентифікатора. Грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. перераховані на банківську платіжну картку відповідача (маска картки № НОМЕР_1 -XXXX-8008 (номер трансакції в системі iPay.ua - 2466157657), що підтверджується квитанцією платіжного оператора O_AF7D4CEB24EAF4415F19D008BA3124B4A48E та змістом п.4.1. укладеного між сторонами кредитного договору. Кредитні кошти надані позичальнику строком на 98 календарних днів, останній день якого припадає на 28.08.2024. Процентна ставка за умовами договору фіксована: 1,5% за один день користування кредитом упродовж 7 чергових платежів, що визначаються графіком (п.9 договору); одноразова комісія, пов`язана із наданням кредиту складає 350,00 грн. або 7% від суми кредиту, що сплачується одноразово позичальником у складі 1-го чергового платежу згідно з Графіком здійснення платежів.
Пунктом 13 договору передбачена неустойка: 50,00 грн., яка нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 
Відповідач в особистому кабінеті на сайті ТзОВ «Споживчий центр» після ознайомлення з пропозицією (офертою) позичальника подала заявку на отримання кредиту, а згодом погодилася з відповіддю (акцептом) про прийняття умов кредитного договору, тобто відбулося оформлення кредиту онлайн, що прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Також ТзОВ «Споживчий центр» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор Е766, при введенні якого відповідач підтвердила прийняття умов зазначеного вище кредитного договору. При цьому ознайомлення відповідача з паспортом споживчого кредиту на вищенаведених умовах також відбулося після підписання змісту цього документа вищенаведеним одноразовим ідентифікатором.
Як передбачено ст. 598-599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачає ст. 610 ЦК України.
Згідно з розрахунком ТОВ «Споживчий центр» сума боргу відповідача ОСОБА_1 перед кредитором становить 15 200,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 5 000,00 грн., за нарахованими процентами – 7 350,00 грн., за одноразовою комісією – 350,00 грн., а також за неустойкою 2 500,00 грн.
Розрахунок показує, що будь-яких платежів за умовами кредитного договору позичальник на користь Товариства не вносив, допустивши неналежне виконання взятих на себе грошових зобов`язань та виникнення боргу. Викладені у розрахунку дані є чіткими, зрозумілими і такими, що ґрунтуються на умовах кредитного договору від 23.05.2024.
Водночас, суд не може погодитися із правомірність нарахованих відповідачу сум боргу за процентами, розмір яких становить 7 350,00 грн., адже відповідно до приписів ч.5 ст.8 у чинній з 24.12.2023 редакції Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15.11.2016 максимальний розмір денної процентної ставки за споживчими кредитами не може перевищувати 1%. Процентна ставка за споживчим кредитом є істотною умовою договору. Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними, тобто недійсним в силу цього закону.
Після перерахунку належна до стягнення з відповідача сума процентів становитиме 4 900,00 грн. (5 000,00х0,01=50,00х98кд.), натомість первісним кредитором і Товариством протиправно нараховано позичальнику до сплати 7 350,00 грн.
Крім того, суд відмовляє у стягненні з відповідача нарахованої Товариством неустойки попри виключений з 24.12.2023 пункт 6-1 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII (зміни внесені Законом №3498-ІХ від 22.11.2023).
В цій частині спору (щодо стягнення неустойки) правовідносини чітко та детально врегульовані нормою п.18 «»Перехідних та прикінцевих положень» Цивільного кодексу України, які передбачають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Щодо застосування п.18 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України до спірних правовідносин у цій справі суд зазначає таке.
Тлумачення зазначеної вище норми матеріального закону свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань.
Ця особливість проявляється:
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідний правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22, який є обов`язковим для застосування.
Тому, вимоги ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення 2 500,00 грн. нарахованої неустойки за період з 06.06.2024 до 25.07.2024 також не можуть бути задоволені.
Сукупно з відповідача на користь Товариства необхідно стягнути 10 250,00 грн боргу за кредитним договором від 23.05.2024 № 23.05.2024-100001072. 
Питання про розподіл судових витрат вирішити згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, врахувавши необхідність стягнення з відповідача частини боргу (67,43% від ціни позову).
На підставі наведеного та керуючись ст.263-265,268,274-279, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця перебування як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_3 ) заборгованість за кредитним договором № 23.05.2024-100001072 від 23.05.2024 у розмірі 10 250,00 грн., з яких 5 000,00 грн. боргу за тілом кредиту, 4 900,00 грн нарахованих, але несплачених процентів, та 350,00 грн. комісії за надання кредиту.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1 795,25 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне рішення складено та підписано 18.09.2026.
Суддя