Справа№592/8059/26
Провадження №2/592/2604/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(Заочне)
08 липня 2026 року        м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:
головуючого-судді - Литовченка О.В.,
за участі секретаря судового засідання - Соляник Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, 

установив:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та в обґрунтування позову посилається на те, що з 11.08.2012 по 08.09.2015 позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі відповідачем. Від подальших спільних взаємовідносин, що тривали з кінця лютого 2016 по початок січня 2017, вони мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.05.2019 № 592/15951/18 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано батьком ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внесено зміни до актового запису, складеного Ковпаківським районним у місті Суми відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області №382 від 28.03.2017 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши: в графі «батько дитини»: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України та зазначити прізвище, ім`я, по-батькові дитини: ОСОБА_5 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду 25.10.2018. Крім того, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.08.2019 №592/7167/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю, та опікування нею, незалежно від її матеріального становища.
При стягненні додаткових витрат з боржника просить враховувати, що дитина важко хвора, перебуває на обліку у невролога з діагнозом: наслідки гіпоксично-ішемічного ураження ЦНС, тяжка форма дитячого церебрального паралічу (ДЦП) у вигляді спастичного тетрапарезу зі стійкими тяжкими руховими порушеннями V рівня за класифікацією GMFCS. 3 моменту народження та по теперішній час Відповідач не цікавиться сином та участі у додаткових витратах, а саме: лікуванні та реабілітації дитини не приймає. Разом з цим, віє є працездатною особою, не має на утриманні інших дітей та офіційно працевлаштований у Регіональній філії «Південна залізниця» Публічного Акціонерного товариства «Українська залізниця» виробничий підрозділ «Сумська дирекція залізничних перевезень». За станом здоров`я ОСОБА_6 є інвалідом підгрупи «А» та потребує тривалого лікування, збалансованого та повноцінного харчування з дотриманням дієти, реабілітації у вигляді постійних курсів масажу, лікувальної фізкультури, гідрокінезотерапії, плавання, апітерапії, механотерапії, ерготерапії та медикаментозного лікування, що підтверджується копіями виписок лікарів з медичної карти, індивідуальною програмою реабілітації дитини-інваліда, довідкою ЛКК №1846 від 26.12.2018 та медичним висновком ЛКК №165 від 31.07.2025, довідкою педіатра від 09.05.2025, посвідченням про статус інваліда з дитинства №183972 від 25.01.2018. Так, протягом 2021 року (виписки від 13.05.2021, 12.07.2021, 11.11.2021), син ОСОБА_6 перебував на інтенсивній нейрофізіологічній реабілітації реабілітаційному іпоцентрі «Росток життя» м. Харків, що підтверджується доданими до заяви копіями виписок з історії хвороби. За вищезазначений період перебування у реабілітаційному іпоцентрі «Росток життя» м. Харків понесені витрати пов`язані із лікуванням (медичні послуги) в сумі 82 грн. 800 коп. У період з 14.08.2021 по 27.08.2021 ОСОБА_6 пройшов курс реабілітації у центрі фізичної реабілітації «Крок за кроком» м.Київ. На проїзд до зазначеного центру та назад понесені витрати у розмірі 2 328 грн. 65 коп. (копії квитків на залізничний транспорт додаються). Крім витрат пов`язаних із реабілітацією сина були витрачені кошти У розмірі 490 грн. за медичні послуги у медичному діагностичному центрі «Еледія» (копії чеків додаються). Відповідно до виписок із історії хвороби, ОСОБА_6 лікується довгий час, у тому числі і стаціонарно. Так, на медикаментозне лікування сина (в тому числі спец.харчування, підгузники) понесені витрати у розмірі 91 970 грн. 09 коп. (копії чеків додаються). Разом з цим, були понесені додаткові витрати у розмірі 3 805 грн. 10 коп. на засоби для реабілітації дитини, а саме: реабілітаційний комірець на шию, спортивні вироби для занять лікувальною фізкультурою, надувний басейн для проведення реабілітаційних (лікувальних) занять у воді, горшик, нагрудник (копії чеків додаються). Оскільки на сьогодні дитина - ОСОБА_5 погано утримує голову, самостійно не сидить, не ходить та повністю потребує постійної сторонньої допомоги дістатися на лікування до реабілітаційних центрів (VIDNOVA, КУ Сумської обласної ради Сумський обласний центр комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю, приватний масаж) колісними засобами пересування не завжди є фізично можливим, у зв`язку з чим вона змушена користуватися пасажирським транспортом загального користування (таксі) для більш безпечного та комфортнішого перевезення дитини. Так, протягом 2024-2026 років мною були понесені витрати на проїзд до зазначених центрів та назад у розмірі 13 637 грн. (копії квитанцій додаються). Разом, на лікування, реабілітацію, медичне обстеження сина протягом 2020-2026 років нею були понесені витрати у розмірі 195 030,84 грн., що підтверджується копіями платіжних документів - чеків на придбання ліків, квитків на проїзд залізничним транспортом, чеків за отримані медичні послуги (лікування), чеків за придбаний товар. 
Тому просить суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на її користь 97515,42 коп., половину вартості витрат, понесених нею на лікування, реабілітацію, медичне обстеження сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. 
Так як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.05.2019 № 592/15951/18 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано батьком ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внесено зміни до актового запису, складеного Ковпаківським районним у місті Суми відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області №382 від 28.03.2017 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши: в графі «батько дитини»: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України та зазначити прізвище, ім`я, по-батькові дитини: ОСОБА_5 .
Наданими позивачем чеками і платіжними документами, підтверджуються її витрати у розмірі 195 030,84 грн.
Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно вимог частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз відповідних норм Закону також вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Також системне тлумачення частини другої статті 185 СК України і статті 182 СК України дозволяє констатувати, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Так, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.
Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662 св 18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858 св 18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458 св 19).
Суд наголошує, що спір між сторонами з приводу утримання дитини вже розглядався у іншому судовому провадженні (вищенаведена цивільна справа № 205/8578/21, провадження № 2/205/69/22 ), рішення з приводу якого набрали чинності, і за яким суд вже встановлював дитині наявність відповідного захворювання органів зору.
Відтак відповідач, як батько дитини, має відповідний обов`язок брати участь у понесенні таких додаткових витрат. Суд зазначає, що закон не пов`язує відсутність погодження з відповідачем додаткових витрат на дитину ні згідно ст. 185 СК України з підставою для відмови в стягненні цих витрат.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18) Верховний Суд дійшов висновку, що «вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково». 
Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положеннями ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд, вирішуючи питання про розмір участі відповідача у додаткових витратах, виходить з принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини та вважає обґрунтованим стягнення з відповідача половини доведених позивачкою додаткових витрат у сумі 97515,42 грн.
В той час починати стягнення додаткових коштів на дитину слід з дня набрання рішенням суду законної сили.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись ст.ст.2,13,76-81,141,259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 97515 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 42 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 1331 (одна тисячв триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Ковпаківським районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Сумського апеляційного суду в протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:
- позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
- відповідач: ОСОБА_2 – АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя       Олександр ЛИТОВЧЕНКО