ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 336/2358/26	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 26 травня 2026 року (суддя Савеленко О.А.) в справі № 336/2358/26 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення № 625 від 15 липня 2025 року за частиною третьою статті 210-1 КУпАП. 
Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 26 травня 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Апелянт звертає увагу, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію не скоював, повістки не отримував, протоколу та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не отримував, наявність його підпису в протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджено. 
Також зазначає, що пройшов у ІНФОРМАЦІЯ_2 військово-лікарську комісію 17.04.2024 року, має бронювання, працює на підприємстві критичної інфраструктури. 
Вважає, що він був протиправно затриманий та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , після того, як ним повідомлено наведені вище обставини, ніяких правових документів і повісток йому не вручали. ІНФОРМАЦІЯ_2 попри з`ясування в повній мірі його облікових даних не використав належним чином надані йому законодавством повноваження по збору електронних даних на військовозобов`язаних, що саме передбачено у статті 210 КУпАП. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , на думку апелянта, не має жодних повноважень як адміністративного органу відносно нього як особи, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зауважує про протиправність постановлення його на облік 09.07.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 без законних правових підстав і наявності його особистої заяви. 
Вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про правомірність накладення на нього адміністративного стягнення за неоновлення військово-облікових даних у строк до 16.07.2024 року включно, адже пройти ВЛК до 17.07.2024 року можливо тільки при наявності військово-облікових даних, а факт проходження ним ВЛК 17.07.2024 року ніким не спростовано. 
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участі.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 15.07.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 625 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно з постановою, за матеріалами справи встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 625 від 09.07.2025, складеного оператором відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме ОСОБА_1 09.07.2025 був доставлений працівниками ГУНП в Запорізькій області до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в результаті перевірки його військово-облікових даних було встановлено, що останній своєчасно не уточнив їх згідно з чинним законодавством, після чого на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. В присутності ОСОБА_1 справу призначено до розгляду на 15.07.2025. У день та час розгляду справу ОСОБА_1 не прибув, заяв, заперечень та клопотань не подав. Про дату та час розгляду справи був повідомлений під підпис у протоколі про адміністративне правопорушення № 625 від 09.07.2025.
Вказана постанова подана ІНФОРМАЦІЯ_2 до примусового виконання до Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відкрито виконавче провадження № 80106706.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення №625 від 09.07.2025, 09 липня 2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 доставлений працівниками ГУНП в Запорізькій області до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в результаті перевірки його військово-облікових даних було встановлено, що останній несвоєчасно оновив їх, чим порушив абз.7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «про військовий обов`язок і військову службу», п.22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 №560 та вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
У вказаному протоколі ОСОБА_1 , під підпис, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 15.07.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Також ОСОБА_1 отримав примірник протоколу, про що свідчить його власноручний підпис.
Дослідивши військовий квиток серії НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , суд першої інстанції встановив, що 17.07.2024 та 10.07.2025 він пройшов військово-лікарську комісію та є придатним до військової служби. З розділу VI військового квитка «Відмітки про військовий облік» встановлено, що ОСОБА_1 взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 07.10.2021 та згодом, 09.07.2025 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до роздруківки із застосунку «Резерв +» станом на 20.02.2026 ОСОБА_1 перебуває на обліку як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата ВЛК: 10.07.2025, дата уточнення даних: 12.07.2025, має відстрочку до 17.12.2026.
15.07.2025 відносно ОСОБА_1 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 винесено постанову №625 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. На день та час розгляду справи ОСОБА_1 не прибув. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення в розмірі 17000,00 грн.
Суд першої інстанції, встановивши, що позивач уточнив персональні дані лише 12.07.2025, про що свідчать відомості з застосунку "Резерв +", відомості про взяття на військовий облік, зазначені у військовому квитку ОСОБА_1 , тоді як мав своїм обов`язком уточнити дані в період з 18.05.2024 до 16.07.2024, вважав правомірним винесення постанови №625 від 15.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
Суд визнає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 07 жовтня 2021 року, з 09 липня 2025 року ОСОБА_1 поставлено на облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 
ОСОБА_1 09 липня 2025 року доставлений працівниками ГУНП в Запорізькій області до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 625 від 09 липня 2025 року ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме ОСОБА_1 09.07.2025 доставлений працівниками ГУНП в Запорізькій області до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в результаті перевірки його військово-облікових даних встановлено, що останній своєчасно не уточнив їх згідно з чинним законодавством.
Постановою тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 625 від 15 липня 2025 року на ОСОБА_5 накладено штраф в розмірі 17 000 грн за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.
За змістом постанови згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 625 від 09.07.2025 ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме ОСОБА_1 09.07.2025 доставлений працівниками ГУНП в Запорізькій області до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в результаті перевірки його військово-облікових даних встановлено, що останній своєчасно не уточнив їх згідно з чинним законодавством, після чого на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. В присутності ОСОБА_1 справу призначено до розгляду на 15.07.2025. У день та час розгляду справу ОСОБА_1 не прибув, заяв, заперечень та клопотань не подав. Про дату та час розгляду справи був повідомлений під підпис у протоколі про адміністративне правопорушення № 625 від 09.07.2025.
Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання правомірності накладення на позивача адміністративного стягнення.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Статтею 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 09 травня 2024 року №3696-IX (далі - Закон № 3696-ІХ), який набув чинності 19 травня 2024 року, стаття 210-1 КУпАП викладені в такій редакції: 
«Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію -
тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -
тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -
тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» оголошено про проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення до відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП.
Загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ, застосовується в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). 
За положеннями абзацу п`ятого та другого частини десятої статті 1 Закону № 2232-ХІІ у редакції, чинній з 18 травня 2024 року, громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством;
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлено Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XIІ (далі – Закон № 3543-ХІI), який також визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Абзацом сьомим частини третьої статті 22 Закону № 3543-ХІІ в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, установлено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Відповідно до частини одинадцятої статті 38 Закону № 2232-ХІІ призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX (далі - Закон №3633-ІХ), який набрав чинності 18 травня 2024 року, установлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Відповідно до частини п`ятої статті 33 Закону № 2232-ХІІ військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі - Порядок № 1487).
Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів є додатком 2 до Порядку № 1487 (далі - Правила).
Пунктом 23 Правил в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 “Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад”, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.
Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.
Отже, у позивача як військовозобов`язаного в силу наведеного припису закону виник обов`язок уточнити персональні дані в період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, тому він повинен був уточнити свої облікові дані.
Судом встановлено, що записами військового квитка позивача доводиться, що він перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 07 жовтня 2021 року, а з 09 липня 2025 року (день, коли він був доставлений поліцейськими до ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_1 поставлено на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При цьому військовий квиток позивача містить запис про проходження ним 17 квітня 2024 року ВЛК.
Позивач вважає, що факт проходження ним ВЛК свідчить про оновлення ним військово-облікових даних.
З цього питання суд зауважує, що позивач пройшов ВЛК 17 квітня 2024 року, тобто до набрання чинності Законом № 3633-ІХ, тому факт проходження ВЛК 17 квітня 2024 року жодним чином не свідчить про оновлення позивачем персональних даних після набрання чинності Законом № 3633-ІХ, а саме в установлений цим законом 60-денний термін з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року.
Оскільки Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервісті містять (додаток «Резерв+») містить інформацію про оновлення позивачем військово-облікових даних лише 12 липня 2025 року, суд погоджує висновок суду першої інстанції про доведеність порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, та, як наслідок, правомірність накладення на позивача адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.
Суд відхиляє доводи апелянта про те, що відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не складався, йому не вручався, він не повідомлявся про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, позаяк факт складання протоколу в присутності позивача та отримання позивачем копії протоколу підтверджено власноручним підписом в протоколі.
Позивачем не надано доказів іншого, а наведені вище твердження не підтверджені жодними доказами.
Доводи апелянта про протиправність його затримання та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 , протиправність постановлення на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 суд відхиляє як такі, що виходить за межі предмету доказування в цій справі.
Аргумент апелянта про те, що відповідачем не використано належним чином надані йому законодавством повноваження по збору електронних даних на військовозобов`язаних, що саме передбачено у статті 210 КУпАП, суд також відхиляє.
Дійсно, приміткою до статті 210 КУпАП установлено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначає Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року № 1951-VIII (далі – Закон № 1951-VIII).
Частиною третьою статті 14 Закону № 1951-VIII установлено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді від:
1) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, - відомості, зазначені у пунктах 1-5, 8, 8-1, 10, 11 частини першої статті 7 цього Закону;
2) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, - відомості, зазначені у пунктах 1-7, 9, 9-1, 14, 21, 26 частини першої статті 7 цього Закону.
3) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, - відомості, зазначені у пунктах 12 і 13 частини першої статті 7 цього Закону;
4) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - відомості, зазначені у пунктах 15 і 15-1 частини першої статті 7 цього Закону;
5) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти і науки, - відомості, зазначені у пунктах 16 і 16-1 частини першої статті 7 цього Закону;
7) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, - відомості, зазначені у пунктах 12, 16-2, 17 частини першої статті 7 цього Закону;
8) органу прокуратури вищого рівня, що організовує та координує діяльність усіх органів прокуратури, забезпечує належне функціонування Єдиного реєстру досудових розслідувань та його ведення органами досудового розслідування, визначає єдиний порядок формування звітності про стан кримінальної протиправності і роботу прокурора з метою забезпечення ефективного виконання функцій прокуратури, - відомості, зазначені у пункті 18 частини першої статті 7 цього Закону; 
9) Державної судової адміністрації України - відомості, зазначені у пунктах 11, 19 частини першої статті 7 цього Закону;
10) Міністерства внутрішніх справ України та інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, - відомості, зазначені у пунктах 1-7, 9, 9-1, 14, 15, 15-1, 20, 20-1, 21, 24, 26, 27, 32 частини першої статті 7 цього Закону;
11) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, з питань утримання військовополонених, у сфері правової освіти населення; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації; забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, - відомості, зазначені у пункті 31 частини першої статті 7 цього Закону;
12) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціального захисту ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, постраждалих учасників Революції Гідності, членів сімей ветеранів та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", - відомості, зазначені у пункті 22 частини першої статті 7 цього Закону;
13) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах морського і внутрішнього водного транспорту, - відомості, зазначені в пункті 29 частини першої статті 7 цього Закону;
14) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики в галузі цивільної авіації, - відомості, зазначені у пункті 30 частини першої статті 7 цього Закону;
15) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту населення, - відомості, зазначені у пунктах 7, 7-1, 8, 8-1, 11, 17, 33 частини першої статті 7 цього Закону;
16) центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у галузі реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, - відомості, зазначені у пункті 28 частини першої статті 7 цього Закону;
17) централізованої системи державних установ, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, соціального захисту від безробіття, - відомості, зазначені у пунктах 1-4, 7, 13, 16-2, 25 частини першої статті 7 цього Закону;
18) інших державних органів - держателів (розпорядників, адміністраторів) інформаційно-комунікаційних систем, реєстрів, баз (банків) даних, крім тих, що містять відомості, зібрані під час виконання завдань оперативно-розшукової, контррозвідувальної та розвідувальної діяльності, - відомості, зазначені у частині першій статті 7 та у частині першій статті 8 цього Закону.
Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України "Про публічні електронні реєстри", "Про розвідку" та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.
Реєстр здійснює отримання даних шляхом електронної інформаційної взаємодії з Єдиним державним демографічним реєстром для:
1) проведення зіставлення, звірки та верифікації інформації про фізичну особу відповідно до Закону України "Про публічні електронні реєстри";
2) використання при наданні публічних (електронних публічних) послуг відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг";
3) внесення до Реєстру унікального номеру запису в Єдиному державному демографічному реєстрі.
Реєстр здійснює електронну інформаційну взаємодію з інформаційно-комунікаційними системами з використанням системи електронної взаємодії електронних ресурсів.
У разі відсутності технічної можливості передачі даних засобами системи електронної взаємодії електронних ресурсів електронна інформаційна взаємодія може здійснюватися з використанням інших інформаційно-комунікаційних систем із застосуванням у них відповідних комплексних систем захисту інформації з підтвердженою відповідністю за результатами державної експертизи в порядку, встановленому законодавством, інших захищених методів, у тому числі з використанням змінних носіїв.
Разом з тим, Закон № 1951-VIII не надає РТЦК та СП можливості отримання інформації про адресу фактичного місця проживання військовозобов`язаного, номери засобі зв`язку, адреси електронної пошти.
Відтак, саме військовозобов`язаний повинен надати ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідні дані.
Також судом відхиляється аргумент апелянта про відсутність доказів на підтвердження правомірності спірної постанови, враховуючи примітку до статті 210 КУпАП, з підстав, наведених вище.
Таким чином, суд погоджує висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 26 травня 2026 року в справі № 336/2358/26 залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 26 травня 2026 року в справі № 336/2358/26 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 08 липня 2026 року та відповідно до частини третьої статті 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 08 липня 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко