Справа № 548/144/26
Провадження № 2-о/539/32/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Рудалєвої Л.В.,
присяжних Олефіренко І.В., Стеценко Е.А.,
при секретарі судового засідання Бас В.Г.,
за участі:
представника заявника ОСОБА_1 – адвокатки Хлистун І.М. (в режимі відеоконференції),
представника особи, стосовно якої вирішується питання про визнання недієздатним, ОСОБА_2 – адвокатки Кузьмич Н.О.,
заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника – адвокатка Хлистун Ірина Миколаївна, заінтересована особа – Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -
УСТАНОВИВ:
Позиція заявника та заінтересованих осіб
До Хорольського районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) (далі – Заявниця) через свого представника - адвоката Хлистун Ірину Миколаївну (адреса: місто Полтава, вулиця Тролейбусна, будинок №7, РНОКПП НОМЕР_3 ), заінтересована особа – Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (юридична адреса: Полтавська область, Лубенський район, місто Хорол, вулиця Першого Травня, будинок №6, код ЄДРПОУ 22528612) (далі – орган опіки) звернулася із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки, у якій просить суд:
Визнати громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , - недієздатним.
Призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що вона є матір`ю ОСОБА_2 та поживають разом. ОСОБА_2 є інвалідом І групи підгрупи А, яка встановлена унаслідок внутрішньочерепної травми. ОСОБА_2 є військовослужбовцем та станом на 01 грудня 2025 року перебував на стаціонарному лікуванні. Унаслідок хвороби ОСОБА_2 потребує постійного догляду та встановлення над ним опіки. Заявниця опікувалася та продовжує опікуватися хворим сином, інвалідність якого встановлена строком до 24 квітня 2028 року.
Для встановлення опіки над сином Заявниця звернулася до органу опіки та подала необхідний пакет документів. 
Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтями 36, 39, 41, 60 Цивільного кодексу України, якими визначено, за яких обставин особа може бути визнаною недієздатною, статтями 293, 298 Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють порядок визнання особи недієздатної та призначення їй опікуна, а також те, що Заявниця бажає опікуватися сином, вона звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним та призначення його опікуном.
Від заінтересованої особи – органу опіки не надійшло пояснень по справі, проте надійшов висновок про можливість призначення Заявниці опікуном ОСОБА_2 .
Від заінтересованої особи – військової частини НОМЕР_1 не надійшло пояснень по справі, було надіслано заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.
У судовому засіданні представник Заявниці підтримала подану заяву та просила її задовольнити.
У судовому засіданні представниця ОСОБА_2 (особи, щодо якої розглядається питання про визнання недієздатною та призначення опікуна) заяву також підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

Заяви, клопотання учасників справи
11 лютого 2026 року до суду від представника Заявниці надійшло клопотання про ознайомлення із матеріалами справи.
19 лютого 2026 року до суду від органу опіки надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.
09 березня, 18 березня, 08 липня 2026 року до суду від представника Заявниці надійшло клопотання про долучення доказів.
22 липня 2026 року до суду від заінтересованої особи – військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

Процесуальні дії у справі
На підставі розпорядження Голови Хорольського районного суду Полтавської області від 26 січня 2026 року вказану справу передано на розгляд Лубенському міськрайонному суду Полтавської області (далі – суд).
За результатами автоматизованого розподілу 29 січня 2026 року судову справу передано на розгляд судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Рудалєвій Л.В.
Ухвалою від 02 лютого 2026 року суд відкрив провадження у справі, призначив судове засідання за правилами окремого провадження на 10 березня 2026 року, залучив адвоката через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Полтавській області для участі в цивільній справі з метою представництва інтересів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; витребував в органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Подання щодо можливості призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опікуном над її сином – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Ухвалою від 12 лютого 2026 року суд надав можливість представнику заявника – адвокатці Хлистун І.М. брати участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції із власних технічних засобів.
Ухвалою від 26 березня 2026 року суд призначив судово-психіатричну експертизу та у зв`язку із цим зупинив провадження у справі.
Ухвалою від 21 травня 2026 року суд поновив провадження у справі у зв`язку із надходженням висновку судово-психіатричного експерта, призначивши судове засідання на 06 липня 2026 року.
Ухвалою від 06 липня 2026 року суд залучив до участі у справі заінтересованою особою військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Відповідно до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) було відкладено проголошення судового рішення у цій справі на 27 липня 2026 року.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Заявниця – ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Хорольським РВ УМВС України в Полтавській області 30 листопада 2000 року (а.с.44-47).
ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим Шишацькою сільською радою Хорольського району Полтавської області 01 березня 2000 року (а.с.51).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_7 , виданим Хорольським РС УДМС України в Полтавській області 20 січня 2016 року (а.с.49).
ОСОБА_2 – молодший сержант - призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2024 року №69/2022 з 05 травня 2022 року до теперішнього часу, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 30 грудня 2024 року №2707 (а.с.22).
Згідно з військовим квитком серії НОМЕР_8 , виданого 04 травня 2022 року ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 01 лютого 2024 року (а.с.14-19).
Відповідно до медичної документації (а.с.8, 11-12, 20, 24-43, 52-58, 106), а також висновку експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального підприємства «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради від 24 квітня 2025 року, витяг № 91/25/1311/В ОСОБА_2 встановлено першу (І) підгрупу А інвалідності з основним діагнозом: Т90.5 – Наслідки внутрішньочерепної травми, дата повторно оцінювання – 24 квітня 2028 року (а.с.9-10).
За висновком експерта №262 про результати судово-психіатричної експертизи від 11 травня 2026 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час виявляє ознаки стійкого психічного розладу, а саме психічного розладу унаслідок ушкодження та дисфункції головного мозку з вираженим когнітивним зниженням. Наявний у ОСОБА_3 стійкий психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час (а.с.139-142).
15 січня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до органу опіки із заявою про надання висновку про можливість призначення її опікуном над ОСОБА_2 (а.с.23).
Витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» містить інформацію про те, що станом на 01 грудня 2025 року Заявниця – ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався, судимості відсутні, у розшук не оголошувався (а.с.13).
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків станом на 01 грудня 2025 року у період з січня 2024 року до жовтня 2025 року ОСОБА_1 отримувала дохід за надання земельної ділянки в оренду (а.с.21).
Згідно з Висновком опікунської ради при виконавчому комітеті Хорольської міської ради від 12 лютого 2026 року про можливість ОСОБА_1 бути опікуном над сином ОСОБА_2 , затвердженим рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 17 лютого 2026 року №60 (а.с.101-102) опікунська рада вважає, що призначення ОСОБА_1 опікуном над сином ОСОБА_2 у разі визнання його недієздатним, відповідає інтересам останнього. 

Норми права, які застосував суд
Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.
За правилами частини третьої статті 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.
Цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання (стаття 30 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).
Згідно зі статею 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та (або) керувати ними.
Частиною першою статті 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
Правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун (стаття 41 ЦК України).
Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений главою 6 Цивільного кодексу України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).
Згідно зі статею 55 ЦК України та пунктом 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до частини першої статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою уразі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Приписами статті 67 ЦК України та Розділу 4 Правил встановлено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.
Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.
Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Як передбачено частиною п`ятою статті 63 ЦК України, фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників.
Пунктом 2.1 Правил унормовано, що опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.
Опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника (частина перша статті 62 ЦК України).
Відповідно до вимог частини першої статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Згідно з вимогами частин шостої, сьомої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Оцінка суду
Згідно з пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обгрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду обгрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом (частина третя статті 263 ЦПК України).
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналізуючи законодавство України, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, суд дійшов наступних висновків.
Передусім суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 175/1741/18 (провадження № 61-5204св20) зроблено висновок, що вирішення питання щодо дієздатності громадянина залежить можливість його участі у розв`язанні інших цивільних справ. Тому заяви про визнання громадянина недієздатним підлягають розгляду окремо від інших вимог у порядку, передбаченому статтями ЦПК України.
Надавши оцінку зібраним у справі доказам, що зазначені вище, у їх сукупності щодо психічного стану ОСОБА_2 , суд вважає доведеними наступні обставини: ОСОБА_2 встановлено першу групу інвалідності підгрупа А до 24 квітня 2028 року, він потребує стороннього догляду, на даний час виявляє ознаки стійкого психічного розладу, а саме психічного розладу унаслідок ушкодження та дисфункції головного мозку з вираженим когнітивним зниженням, наявний у нього стійкий психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час, що підтверджено висновком експерта №262 про результати судово-психіатричної експертизи від 11 травня 2026 року, 
Таким чином, зважаючи на стан здоров`я ОСОБА_2 результати проведеної судово-психіатричної експертизи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 страждає психічним розладом та не здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними, що дає підстави визнати його недієздатним.
З огляду на вимоги статті 41 ЦК України, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.
Аналізуючи при цьому як норми Цивільного кодексу України, так і Цивільного процесуального кодексу України у цьому питанні, суд дійшов висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК України та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.
Отже призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.
Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Тлумачення зазначених норм права дає підстави для висновку, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.
Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.
Указані висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 638/5358/23 (провадження № 61-15326св23).
У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Як було зазначено вище та підтверджується матеріалами справи, рішенням органу опіки надано до суду подання щодо можливості призначення Заявниці опікуном над ОСОБА_2 у випадку визнання його судом недієздатним. Зі змісту подання вбачається, що орган опіки рекомендує призначити заявницю опікуном над сином, оскільки заявниця є його рідною матір`ю, отримує дохід, судимостей не має, готова здійснювати догляд за сином, може виконувати обов`язки опікуна згідно з медичним висновком про стан здоров`я, виявляє бажання захищати та представляти його інтереси, Заявницею створено всі умови для повноцінного проживання ОСОБА_2 під наглядом матері – заявниці. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того, з огляду на вимоги статті 300 ЦК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Розподіл судових витрат
Частиною сьомою статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, судові витрати у вказаній цивільній справі не відшкодовуються.

Керуючись статтями 12, 13, 263-265, 293-294, Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , представник заявника – адвокатка Хлистун Ірина Миколаївна, заінтересована особа – Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, - задовольнити.
Визнати громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , - недієздатним.
Призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Визначити строк дії рішення щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , недієздатним тривалістю в два роки з дня набрання рішенням суду законної сили.
Роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 300 Цивільного процесуального кодексу України.
Судові витрати не відшкодовуються.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Заінтересовані особи: 
Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, юридична адреса: Полтавська область, Лубенський район, місто Хорол, вулиця Першого Травня, будинок №6, код ЄДРПОУ 22528612.
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, місто Полтава.

Головуюча суддя Л.В. Рудалєва

Присяжні І.В. Олефіренко

Е.А. Стеценко