ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2026  м. Дніпро Справа № 908/882/26

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Соп`яненко О.Ю. (доповідач) 
суддів: Джепи Ю.А., Золотарьової Я.С., 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.05.2026 (повний текст ухвали складено 18.05.2026) у справі № 908/882/26 

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» (01001, м. Київ, вул. Десятинна, буд. 13 Б, ідентифікаційний код юридичної особи 41963985)
до відповідача: Акціонерного товариства «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» (69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок 11; ідентифікаційний код юридичної особи 00186542)
про стягнення коштів,

за зустрічною позовною заявою Акціонерного товариства «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» (69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок 11; ідентифікаційний код юридичної особи 00186542)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» (01001, м. Київ, вул. Десятинна, буд. 13Б, ідентифікаційний код юридичної особи 41963985)
про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви і ухвали суду першої інстанції.

07.04.2026 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» до відповідача Акціонерного товариства «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» про стягнення заборгованість в сумі 70 978 628,78 гривень, з них: інфляційних втрат в сумі 57 676 624,92 гривень та трьох відсотків річних в сумі 13 302 003,86 гривень за несвоєчасну оплату за договором № 21/07/12-3 про постачання електричної енергії споживачу від 12.07.2021. Витрати на оплату судового збору в розмірі 851 743,55 грн просить покласти на відповідача.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.05.2026 зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» про розірвання договору – повернуто заявнику.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Акціонерне товариство «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» звернувся через підсистему «Електронний суд» до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: 
- ухвалу суду першої інстанції скасувати;
- справу № 908/882/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» до Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» про стягнення 70 978 628,78 грн за Договором № 21/07/12-3 про постачання електричної енергії споживачу від 12.07.2021 - направити для продовження розгляду до Господарського суду Запорізької області. 
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви незаконною та необґрунтованою, оскільки первісний і зустрічний позови є взаємопов`язаними, виникають з одного договору про постачання електричної енергії, ґрунтуються на спільних обставинах і доказах, а задоволення зустрічного позову про розірвання договору може повністю або частково вплинути на вирішення первісних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, що свідчить про доцільність їх спільного розгляду. 
На думку апелянта, суд першої інстанції допустив надмірний формалізм, повернувши зустрічний позов у зв`язку з пропуском строку його подання, замість залишення заяви без руху та надання можливості усунути відповідні недоліки, зокрема подати заяву про поновлення процесуального строку. При цьому пропуск строку був зумовлений поважними обставинами, пов`язаними з воєнним станом, постійними повітряними тривогами та ракетними і дроновими ударами по Запоріжжю, що істотно ускладнюють належну організацію роботи підприємства та своєчасне виконання процесуальних обов`язків. 
Апелянт також посилається на необхідність дотримання принципів доступу до правосуддя, змагальності, пропорційності, верховенства права та недопущення надмірного формалізму, а також на відповідні положення практики ЄСПЛ і Верховного Суду. Крім того, зазначається, що оскаржувана ухвала не містить належного та повного мотивування щодо відхилення доводів апелянта, що не відповідає вимогам обґрунтованості судового рішення. 
У зв`язку з цим апелянт просить скасувати ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви та забезпечити можливість її розгляду спільно з первісним позовом.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач за первісним позовом, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. 
При цьому неподання або несвоєчасне подання відзиву саме по собі не перешкоджає апеляційному перегляду судового рішення, оскільки частиною 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено, що відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Таким чином, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» пояснення щодо апеляційної скарги від 17.06.2026 за своїм змістом та спрямованістю є відзивом на апеляційну скаргу, незалежно від зазначеної заявником назви процесуального документа.
В поясненнях щодо апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» зазначає, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 18.05.2026 про повернення зустрічної позовної заяви є законною, обґрунтованою та прийнятою з правильним застосуванням норм процесуального права. 
Позивач наголошує, що Акціонерне товариство «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» пропустило встановлений частиною 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України строк для подання зустрічного позову, оскільки, отримавши ухвалу про відкриття провадження та подавши 28.04.2026 відзив у межах встановленого строку, зустрічний позов подало лише 12.05.2026, тобто після спливу строку, без клопотання про його поновлення. 
На думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі», відповідно до частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України це є безпосередньою підставою для повернення зустрічної позовної заяви, а взаємопов`язаність первісного та зустрічного позовів не звільняє відповідача від обов`язку дотримання встановленого процесуального строку.
Довід апелянта про необхідність залишення зустрічного позову без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України позивач вважає помилковим, оскільки ця норма застосовується до недоліків форми та змісту позовної заяви, тоді як наслідком пропуску строку на подання зустрічного позову є його повернення за частиною 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, а способом усунення наслідків пропуску строку є його поновлення за заявою учасника відповідно до статті 119 Господарського процесуального кодексу України. Акціонерне товариство «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» не подавало відповідного клопотання ані разом із зустрічним позовом, ані до постановлення оскаржуваної ухвали. 
Посилання скаржника на воєнний стан, повітряні тривоги та обстріли Запоріжжя як на поважні причини пропуску строку, на думку позивача, не підтверджують неможливості своєчасного звернення до суду, оскільки в той самий період Акціонерне товариство «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» змогло підготувати та подати через систему «Електронний суд» відзив, а про наявність перешкод для подання зустрічного позову чи необхідність продовження строку суд не повідомляло. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» заперечує доводи про невмотивованість оскаржуваної ухвали, зазначаючи, що суд першої інстанції встановив усі необхідні обставини, навів відповідні норми Господарського процесуального кодексу України та практику Верховного Суду і належно обґрунтував висновок про повернення зустрічного позову. 
У зв`язку з цим позивач вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, просить залишити ухвалу від 18.05.2026 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції. 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2026 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Соп`яненко О.Ю. (суддя-доповідач), судді: Джепа Ю.А., Золотарьова Я.С.
Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду.
Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду.
17.06.2026 до Центрального апеляційного господарського суду від позивача за первісним позовом надійшли пояснення щодо апеляційної скарги Акціонерного товариства «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ», в яких просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін.

5. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

07.04.2026 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» до відповідача Акціонерного товариства «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» про стягнення заборгованість в сумі 70 978 628,78 гривень, з них: інфляційних втрат в сумі 57 676 624,92 гривень та трьох відсотків річних в сумі 13 302 003,86 гривень за несвоєчасну оплату за договором № 21/07/12-3 про постачання електричної енергії споживачу від 12.07.2021. Витрати на оплату судового збору в розмірі 851 743,55 гривень просить покласти на відповідача.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2026 справу № 908/882/26 передано на розгляд судді Педоричу С.І..
Ухвалою суду від 13.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/882/26; присвоєно справі номер провадження 3/46/26; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 12.05.2026 о 10:30 год. Учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.
12.05.2026 через систему «Електронний суд» відповідачем – Акціонерним товариством «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ», подано зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» про розірвання договору № 21/07/12-3 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного 12.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» та Акціонерним товариством «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ». 

6. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм права при ухвалені оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Cудом першої інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.04.2026 відкрито провадження у справі №908/882/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» до Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» про стягнення 70 978 628,78 грн, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Відповідач скористався своїм процесуальним правом та 28.04.2026 подав до суду відзив на позовну заяву. Водночас зустрічну позовну заяву Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» подало лише 12.05.2026, тобто після закінчення встановленого судом строку для подання відзиву.
Відповідно до статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
За змістом частини 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Таким чином, законодавець безпосередньо пов`язує можливість реалізації права на пред`явлення зустрічного позову не лише з наявністю у відповідача відповідного суб`єктивного права, а й з дотриманням встановленого процесуального строку його реалізації.
Відповідно до частини 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. При цьому частиною 6 статті 180 цього Кодексу прямо передбачено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.
На відміну від загального порядку пред`явлення позову, положення статті 180 Господарського процесуального кодексу України містять спеціальне процесуальне регулювання наслідків недотримання строку подання зустрічного позову. Саме частина 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України визначає правовий наслідок подання зустрічного позову поза межами строку, встановленого частиною першою цієї статті, - повернення такої заяви заявнику.
Таким чином, встановивши факт подання Акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів» зустрічної позовної заяви після закінчення строку для подання відзиву, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених частиною 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України підстав для її повернення.
Колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про те, що суд першої інстанції мав залишити зустрічну позовну заяву без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надати відповідачу можливість усунути відповідний недолік.
Зі змісту статті 174 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що механізм залишення позовної заяви без руху застосовується у разі недодержання позивачем вимог щодо форми та змісту позовної заяви, а також інших визначених Кодексом вимог до її подання. 
Пропуск встановленого частиною 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України строку для подання зустрічного позову є самостійною та спеціально врегульованою процесуальною обставиною, для якої законодавець передбачив інший наслідок - повернення зустрічної позовної заяви відповідно до частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України.
Пропуск строку, встановленого для пред`явлення зустрічного позову, не є недоліком позовної заяви у розумінні статті 174 Господарського процесуального кодексу України та не може бути усунутий шляхом залишення такої заяви без руху. Передбачений статтею 174 Господарського процесуального кодексу України процесуальний механізм спрямований на усунення недоліків, пов`язаних із невідповідністю позовної заяви встановленим вимогам щодо її форми та змісту, тоді як питання поновлення пропущеного процесуального строку врегульовано статтею 119 Господарського процесуального кодексу України. Відтак застосування статті 174 Господарського процесуального кодексу України до правовідносин, пов`язаних із пропуском строку на подання зустрічного позову, не відповідає змісту та правовому призначенню зазначених норм.
Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, відповідно до яких подання зустрічної позовної заяви після закінчення строку, встановленого для подання відзиву, за відсутності належно заявленого клопотання про поновлення відповідного строку є підставою для повернення зустрічної позовної заяви на підставі частини шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України.
Доводи апеляційної скарги про те, що зустрічний позов та первісний позов є взаємопов`язаними, виникають з одних правовідносин, ґрунтуються на одному договорі, а задоволення зустрічного позову може вплинути на вирішення первісного позову.
Колегія суддів апеляційної інстанції не заперечує того, що наявність взаємозв`язку між первісним та зустрічним позовами є однією з передумов прийняття зустрічного позову до спільного розгляду відповідно до частини 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України. Водночас встановлення такої взаємопов`язаності не звільняє відповідача від обов`язку дотриматися встановленого частиною першою цієї статті строку для пред`явлення зустрічного позову.
Визнання взаємопов`язаності первісного та зустрічного позовів самостійною підставою для прийняття зустрічного позову незалежно від дотримання встановленого строку призвело б до фактичного нівелювання вимог частини 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України. Такий підхід дозволяв би відповідачу реалізовувати право на пред`явлення зустрічного позову після спливу визначеного законом строку, що не відповідає встановленому процесуальному порядку та суперечить положенням статті 180 Господарського процесуального кодексу України.
Так само необґрунтованим є посилання апелянта на принцип процесуальної економії. Процесуальна економія не означає можливості відступу суду від установленого законом порядку вчинення процесуальних дій. Навпаки, дотримання процесуальних строків є необхідною складовою принципів правової визначеності, змагальності та рівності учасників судового процесу, оскільки забезпечує передбачуваність судового провадження та можливість іншої сторони належним чином підготуватися до розгляду спору.
Посилання апелянта на положення статей 2, 3, 4, 13 та 236 Господарського процесуального кодексу України, а також на необхідність забезпечення доступу до правосуддя, не спростовують правильності оскаржуваної ухвали. Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати процесуальному регулюванню, зокрема шляхом установлення строків для вчинення процесуальних дій, якщо такі обмеження мають законну підставу та застосовуються відповідно до передбаченого законом порядку.
У цьому випадку процесуальний строк для пред`явлення зустрічного позову встановлений безпосередньо законом - частиною 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, а наслідок його недодержання також прямо визначений законом - частиною 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України. Отже, застосування судом першої інстанції передбаченого законом процесуального наслідку не порушує права відповідача на доступ до правосуддя.
Повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» права на звернення до суду з відповідними вимогами в порядку окремого позовного провадження. Отже, оскаржувана ухвала не позбавляє відповідача права на судовий захист як такого, а визначає лише процесуальну форму та момент, у межах яких відповідне право може бути реалізоване.
Колегія суддів вважає безпідставними є також посилання апелянта на практику Європейського суду з прав людини щодо права на доступ до суду та недопустимості надмірного формалізму. Наведені в апеляційній скарзі рішення ЄСПЛ не можуть тлумачитися як такі, що встановлюють обов`язок суду ігнорувати чіткі та передбачувані процесуальні строки або приймати до спільного розгляду зустрічний позов, поданий після їх спливу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлення процесуальних строків саме по собі не суперечить праву особи на доступ до суду. У даному випадку строк для подання зустрічного позову встановлений законом, є чітким та однаковим для учасників справи. Дотримання цього строку спрямоване на забезпечення своєчасного розгляду справи, належної підготовки учасників процесу та дотримання принципу рівності сторін. Тому застосування передбачених законом наслідків його пропуску не свідчить про порушення права на доступ до суду.
Тому застосування судом передбаченого законом процесуального наслідку не свідчить про надмірний формалізм, якщо учасник справи мав реальну можливість дотриматися відповідного процесуального строку або належним чином порушити перед судом питання про його поновлення.
Щодо посилань Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» на обставини, пов`язані з воєнним станом, повітряними тривогами, ракетними та безпілотними атаками, складністю здійснення господарської діяльності та роботи працівників підприємства, колегія суддів зазначає, що сам факт дії на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків та не створює автоматичних підстав для їх поновлення.
Для поновлення пропущеного процесуального строку необхідним є встановлення конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали учаснику справи вчинити відповідну процесуальну дію саме у встановлений строк, а також причинно-наслідкового зв`язку між такими обставинами та неможливістю своєчасного звернення до суду.
З матеріалів справи не вбачається, що Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» у встановлений строк було позбавлене об`єктивної можливості підготувати та подати зустрічну позовну заяву. Відповідач 28.04.2026, тобто саме в межах установленого процесуального строку, подав до суду відзив на позовну заяву. Наведена обставина має істотне значення, оскільки свідчить про те, що відповідач та його представники мали можливість здійснювати процесуальні дії у справі, користуватися засобами електронного судочинства та реалізовувати свої процесуальні права.
Посилання на загальну кількість повітряних тривог, вибухів, мобілізацію працівників підприємства, його значення для економіки регіону чи інші загальні обставини, пов`язані з функціонуванням підприємства в умовах воєнного стану, без доведення того, яким саме чином конкретна така обставина у період з моменту отримання ухвали про відкриття провадження до закінчення строку для подання відзиву унеможливила підготовку та подання зустрічного позову, не може визнаватися достатньою підставою для висновку про поважність причин пропуску процесуального строку.
Водночас колегія суддів враховує, що у відзиві, поданому 28.04.2026, відповідач не повідомив про намір подати зустрічний позов, не просив продовжити строк для його подання та не зазначив про наявність обставин, які перешкоджали йому подати такий позов своєчасно. Зустрічний позов було подано лише 12.05.2026, тобто після закінчення встановленого строку для подання відзиву.
Також не може бути прийнятий і довід апелянта про те, що суд першої інстанції мав самостійно, без відповідної заяви відповідача, поновити строк для подання зустрічного позову.
Згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, закон прямо пов`язує питання поновлення пропущеного процесуального строку з поданням відповідної заяви учасником справи та наведенням ним причин пропуску такого строку.
Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» разом із зустрічною позовною заявою не подало заяви про поновлення пропущеного процесуального строку та не порушило перед судом питання про визнання причин його пропуску поважними. За таких обставин суд першої інстанції не мав правових підстав за власною ініціативою вирішувати питання про поновлення строку, оскільки це суперечило б положенням частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України.
Посилання апелянта на те, що строк було пропущено на незначний час, не змінює суті справи. Господарський процесуальний кодекс України не залежить застосування частини 6 статті 180 від того, наскільки тривалим був пропуск строку. Важливим є те, що зустрічний позов подано після закінчення встановленого строку, а заяви про його поновлення відповідач не подавав.
Не змінює наведеного висновку і посилання апелянта на рекомендації Ради суддів України щодо особливостей здійснення правосуддя в умовах воєнного стану. Такі рекомендації не можуть змінювати положення Господарського процесуального кодексу України, скасовувати встановлені ним процесуальні строки або встановлювати інший процесуальний наслідок їх пропуску, ніж той, що прямо передбачений законом.
Посилання апелянта на принцип пропорційності також не є підставою для задоволення апеляційної скарги. Встановлений строк для подання зустрічного позову має на меті забезпечити своєчасний та належний розгляд справи, дати можливість усім учасникам підготуватися до розгляду спору та не допустити його безпідставного затягування. Тому дотримання цього строку є обов`язковим для відповідача.
Прийняття зустрічного позову після закінчення встановленого строку без заяви про його поновлення поставило б учасників справи у нерівне процесуальне становище та фактично дозволило б відповідачу не дотримуватися встановленого законом строку для подання зустрічного позову.
Необґрунтованими є і посилання апелянта на те, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України та містить недостатню мотивацію. Суд першої інстанції встановив юридично значущі обставини, а саме дату відкриття провадження, встановлений строк для подання відзиву, дату подання відповідачем відзиву, дату подання зустрічного позову, факт пропуску строку, відсутність заяви про його поновлення та відсутність доказів об`єктивних причин такого пропуску. На підставі встановлених обставин суд застосував норму частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України.
Таким чином, оскаржувана ухвала є достатньо обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Посилання апелянта на судову практику Верховного Суду щодо необхідності врахування взаємопов`язаності первісного та зустрічного позовів також не спростовують правильності висновку суду першої інстанції, оскільки наведені правові позиції стосуються застосування частини 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України за умови дотримання встановленого процесуального порядку пред`явлення зустрічного позову. Вони не можуть тлумачитися як такі, що скасовують або обмежують дію частини першої та частини шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України щодо строку подання зустрічного позову.
Отже, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди відповідача з наслідками пропуску встановленого законом строку для подання зустрічного позову та посилання на обставини, які не були своєчасно заявлені й належним чином підтверджені під час розгляду справи судом першої інстанції.
З огляду на встановлені обставини справи Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» подало зустрічний позов після закінчення встановленого законом строку. При цьому відповідач не звертався із заявою про поновлення пропущеного строку та не надав доказів того, що мав об`єктивні причини, які перешкоджали своєчасному поданню зустрічного позову. За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано застосував положення частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України та повернув зустрічну позовну заяву.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про порушення ним норм процесуального права. Підстав для скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 18.05.2026 у справі № 908/882/26 колегія суддів не встановила.

7. Висновки апеляційного господарського суду за результатами перегляду ухвали суду.

Апеляційний господарський суд, здійснивши апеляційний перегляд справи у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про відсутність порушення судом першої інстанції норм права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з повним з`ясуванням обставин справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Запорізької області – такою, що підлягає залишенню без змін.

8. Розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і підстави для скасування оскаржуваної ухвали не вбачаються, судові витрати відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.
В той же час, колегія суддів наголошує, що апелянтом здійснена переплата судового збору за подачу апеляційної скарги.
Так, порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями).
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 8 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду встановлюється у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01.01.2026 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить суму 3 328,00 грн.
Таким чином, за подання апеляційної скарги у даній справі судовий збір підлягав сплаті у сумі 2662,40 грн (3328,00 грн х 0,8).
Натомість, апелянтом згідно з платіжною інструкцією № 423032 від 18.05.2026 сплачено 3328,00 грн. Тобто, переплата складає 665,60 грн.
За приписами пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Таким чином, за наявності відповідного клопотання апелянту підлягає поверненню з бюджету 665,60 грн надмірно сплаченого судового збору.

На підставі наведеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275-285, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.05.2026 у справі № 908/882/26 – залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.05.2026 у справі № 908/882/26 – залишити без змін. 
3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.Ю. Соп`яненко

Суддя Ю.А. Джепа

Суддя Я.С. Золотарьова