Справа № 761/50156/25
Провадження №1-кп/761/2392/2026 

В И Р О К 
іменем України

08 вересня 2026 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретарів судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 22025101110000474 від 09.04.2025 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Чернівців, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

якій висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
свідків - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

в с т а н о в и в:

Стороною обвинувачення ОСОБА_4 висунуте обвинувачення у закінченому замаху на вчинення терористичного акту за попередньою змовою групою осіб за таких обставин.
Згідно з обвинувальним актом, у невстановлений час, але не пізніше 10 червня 2025 року, у ОСОБА_4 з корисливих мотивів виник злочинний умисел, спрямований на вчинення терористичного акту за попередньою змовою групою осіб шляхом здійснення вибуху з використанням саморобного вибухового пристрою, який створював би небезпеку для життя чи здоров`я людей, заподіяння значної майнової шкоди або настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.
За версією сторони обвинувачення, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 не пізніше 10 червня 2025 року за допомогою мобільного телефону «iPhone 11» та застосунку для обміну повідомленнями «Telegram» зв`язалася з невстановленою особою, яка користувалася обліковим записом « ОСОБА_17 », та досягла з нею попередньої домовленості про виконання обумовленого завдання.
Як зазначено в обвинувальному акті, це завдання полягало в отриманні ОСОБА_4 саморобного вибухового пристрою, його переміщенні за визначеною невстановленою особою адресою та подальшому використанні для вчинення вибуху, за що ОСОБА_4 мала отримати грошову винагороду в сумі 500 доларів США.
Сторона обвинувачення стверджує, що за таких обставин у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення за попередньою змовою групою осіб кримінального правопорушення, спрямованого на дестабілізацію суспільно-політичної ситуації в Україні, порушення громадської безпеки та залякування населення.
У подальшому, у невстановлений час та в невстановленому місці, але не пізніше 20 червня 2025 року, ОСОБА_4 , як указано в обвинувальному акті, на виконання завдання невстановленої особи, яка користувалася обліковим записом « ОСОБА_17 » у месенджері «Telegram», отримала від цієї особи повідомлення з відеозаписом, у якому було зазначено місце розташування саморобного вибухового пристрою та шлях підходу до схованки. Надалі цей пристрій необхідно було перемістити та залишити у визначеному невстановленою особою місці.
Цього ж дня, приблизно о 19 годині 27 хвилин, ОСОБА_4 прибула автомобілем служби таксі до вказаного невстановленою особою місця схованки, а саме до лісопаркової зони поблизу будинку № 100 на проспекті Голосіївському в місті Києві, де відшукала пакунок із саморобним вибуховим пристроєм та помістила його до багажника автомобіля таксі.
Надалі, приблизно о 20 годині 00 хвилин 20 червня 2025 року, ОСОБА_4 прибула зазначеним автомобілем за адресою: місто Київ, вулиця Святошинська, 4.
Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_4 помістила пакунок із саморобним вибуховим пристроєм до поштомата № 6031 поштової компанії ТОВ «Нова пошта» та здійснила його відправлення, створивши в мобільному застосунку цієї компанії електронну товарно-транспортну накладну № 20451190032534.
За твердженням сторони обвинувачення, з метою конспірації та приховування своїх дій ОСОБА_4 зазначила відправником вигадану особу з анкетними даними «Особа 1», а як номер телефону відправника - власний номер телефону НОМЕР_1 , замовивши адресну кур`єрську доставку. Місцем доставки посилки із саморобним вибуховим пристроєм вона вказала адресу: місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 51.
Із цією ж метою, як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_4 вказала отримувачем посилки громадянина «Особа 2» та зазначила номер телефону отримувача НОМЕР_2 , який також перебував у її користуванні.
Після виконання зазначених дій ОСОБА_4 повернулася до квартири за місцем свого фактичного проживання в місті Києві та мала отримати від невстановленої особи грошову винагороду в сумі 500 доларів США шляхом банківського переказу.
У подальшому, 21 червня 2025 року приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , за версією сторони обвинувачення, на виконання раніше досягнутої з невстановленою особою домовленості прибула на вулицю Бульварно-Кудрявську в місті Києві, розташувалася неподалік будинку № 51 та зв`язалася з кур`єром поштової компанії ТОВ «Нова пошта».
В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 , реалізуючи умисел на вчинення терористичного акту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та можливість настання наслідків у вигляді небезпеки для життя чи здоров`я людей, заподіяння значної майнової шкоди або інших тяжких наслідків унаслідок вибуху саморобного вибухового пристрою у громадському місці в зоні житлової забудови, бажаючи настання таких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення здійснила переадресацію посилки із саморобним вибуховим пристроєм на адресу: місто Київ, вулиця Дмитрівська, 18/24, де розташовується приміщення добровольчого об`єднання «Грузинський легіон», яке бере участь у відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України.
Після цього ОСОБА_4 розташувалася в кафе неподалік зазначеної адреси з метою фіксації доставки кур`єром ТОВ «Нова пошта» пакунка із саморобним вибуховим пристроєм до місця розташування приміщення добровольчого об`єднання « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Цього ж дня, приблизно о 18 годині 20 хвилин, на підставі постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину посилку було доставлено кур`єром за вказаною адресою та імітовано вибух, який ОСОБА_4 візуально зафіксувала.
Сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_4 вчинила зазначені дії на виконання спільного, заздалегідь розробленого плану, після чого намагалася залишити місце події, вважаючи свій злочинний умисел доведеним до кінця, однак її дії були припинені працівниками Служби безпеки України.
Таким чином, відповідно до сформульованого обвинувачення, ОСОБА_4 виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення терористичного акту до кінця, проте кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки під час контролю за вчиненням злочину було використано імітований саморобний вибуховий пристрій, а її дії припинено співробітниками Служби безпеки України.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковано за частиною другою статті 15, частиною другою статті 258 КК України як закінчений замах на вчинення терористичного акту, тобто на вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя чи здоров`я людей, заподіяння значної майнової шкоди або настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала та показала, що не мала наміру вчиняти терористичний акт, не знала про справжній вміст і призначення посилки, а запропоновані їй дії сприймала як оплачувану роботу з отримання та пересилання пакунка.
За її показаннями, вона спілкувалася в месенджері «Telegram» з особою, яка представлялася ОСОБА_18 та яку вона сприймала як свого роботодавця. Ця особа повідомляла, що є громадянином України, доброзичливо ставилася до неї, поступово викликала довіру, а згодом їхнє спілкування набуло дружнього характеру.
Пропозицію переслати посилку вона отримала 17 травня 2025 року. ОСОБА_19 повідомив про необхідність забрати звичайну коробку та відправити її в інше місце. Спочатку вона вважала, що в коробці містяться лише болти та гайки. Про наявність у пакунку вибухового пристрою, намір здійснити вибух або заподіяти будь-кому шкоду ОСОБА_19 їй не повідомляв.
ОСОБА_4 заперечила, що під час листування бачила повідомлення про п`ятилітрову каністру. Показала, що певний час не відповідала ОСОБА_19 , а коли повернулася до діалогу, частину повідомлень уже було ним видалено. З доступних їй повідомлень вона зрозуміла лише, що в пакунку містяться болти й гайки, які сприймала як звичайні будівельні матеріали.
Пояснюючи причини своєї згоди бути посередником у пересиланні, обвинувачена показала, що вважала, ніби ОСОБА_19 проживає в Черкасах, тоді як пакунок знаходиться у Києві. Вона самостійно дійшла висновку про терміновість відправлення та необхідність сторонньої допомоги, однак причин, з яких ОСОБА_19 звернувся саме до неї, не з`ясовувала. Співучасників або помічників у виконанні цієї роботи не мала; її близькі, за її словами, про таку роботу не знали.
Водночас ОСОБА_4 показала, що 18 травня 2025 року ОСОБА_20 пропонував їй за 1 500 доларів США підпалити автомобіль. Від цієї пропозиції вона категорично відмовилася, оскільки не бажала знищувати чуже майно або завдавати будь-кому шкоди. Надалі, за її словами, вона глузувала з цієї пропозиції та певний час ігнорувала повідомлення ОСОБА_19 , а через декілька днів виявила, що відповідне листування було видалене. Висловила жаль із приводу того, що після такої пропозиції не припинила з ним спілкування.
Щодо оплати обвинувачена показала, що ОСОБА_19 обіцяв їй 50 доларів США за відправлення посилки та ще 450 доларів США після її отримання адресатом. Посилалася на його повідомлення: «50$ за отправку, 450$ как человек получит».
За її словами, 19 червня 2025 року, після узгодження роботи з пересилання пакунка, ОСОБА_19 додатково запропонував їй особисто переконатися, що адресат отримає посилку. Спочатку вона не мала наміру цього робити, однак погодилася, розраховуючи таким чином пересвідчитися в належному виконанні роботи та отримати обіцяну оплату. Його слова про нескладний характер роботи та можливість подальших заробітків сприймала як підтвердження звичайного характеру запропонованих дій. Лише 20 червня 2025 року вона дізналася, в кого та де саме необхідно забрати пакунок.
Стосовно оформлення відправлення ОСОБА_4 показала, що 19 червня 2025 року ОСОБА_19 надав їй дані відправника, одержувача та адресу доставки: місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 51. Дані відправника « ОСОБА_21 » вона сприймала як відомості про справжню особу, якій був потрібен посередник для відправлення посилки та яка бажала зберегти анонімність. Одержувача, зазначеного як « ОСОБА_22 », також вважала реальною особою. Сама цих імен не вигадувала та показала, що за відсутності наданих ОСОБА_19 даних зазначила б власні. Використання наданих імен сприймала як спосіб збереження анонімності, а не приховування кримінального правопорушення.
Того ж дня ОСОБА_19 повідомив, що пакунок необхідно буде забрати в районі станції метро «Голосіївська». Увечері 20 червня 2025 року вона поїхала за наданою адресою, ще не знаючи, від кого саме та де конкретно має отримати посилку. Лише після прибуття їй надіслали відеозапис із поясненням шляху до схованки. До цього вона не знала, що пакунок буде захований.
Обвинувачена показала, що, попри незвичність ситуації, від виконання роботи не відмовилася, оскільки їй було цікаво, вона довіряла ОСОБА_19 та боялася підвести його відмовою в останній момент. За її словами, він продовжував запевняти її у відсутності причин для занепокоєння та необхідності відправити посилку того ж дня, щоб наступного дня її одержав адресат.
Забравши пакунок, ОСОБА_4 викликала таксі. Разом із водієм вона завантажила його до багажника автомобіля та поїхала до поштомата на АДРЕСА_3 . Самостійно знайшла відповідну комірку та поклала до неї посилку. При цьому, за її словами, бачила лише чорний пакет, не оглядала коробку та не знала, що знаходилося всередині. Виготовленням будь-якого пристрою не займалася та до його розміщення у схованці стосунку не мала.
Після відправлення посилки вона зайшла до магазину поблизу поштомата, а потім поїхала додому. У цей час отримала на банківську картку 50 доларів США, після чого ОСОБА_19 написав, що добре заплатить за належне виконання роботи. Обвинувачена показала, що доброзичливе ставлення ОСОБА_19 та матеріальне заохочення відвернули її увагу від обставин, які могли викликати сумнів щодо характеру доручення.
21 червня 2025 року о 16 годині 06 хвилин їй надійшло повідомлення про завантаження посилки до автомобіля кур`єра. Вона повідомила про це ОСОБА_19 та узгодила з ним час виїзду. Тоді ж уперше здійснила в телефоні пошук адреси «Бульварно-Кудрявська, 51» і за проханням ОСОБА_19 майже одразу вирушила туди. За її словами, прибула приблизно о 16 годині 40 хвилин, тобто до 17 години.
Очікуючи на доставку, ОСОБА_4 підтримувала зв`язок із ОСОБА_19 , а також спілкувалася зі своїм товаришем і хлопцем. Ближче до 17 години ОСОБА_19 надіслав їй кошти, щоб вона могла щось придбати під час очікування, після чого вона зайшла до кав`ярні. Там пила напої, користувалася телефоном і курила. Стверджувала, що фото- чи відеозйомки доставки посилки або вибуху не здійснювала.
Номер телефону кур`єра вона отримала о 17 годині 02 хвилини та передала ОСОБА_19 знімок екрана з відповідним повідомленням. За її словами, вона й раніше надсилала йому знімки екрана отриманих повідомлень, тому номер кур`єра став відомий також ОСОБА_19 .
Приблизно о 17 годині 10 хвилин вона зателефонувала кур`єру, щоб дізнатися час його прибуття за адресою на АДРЕСА_4 . Під час цієї розмови, виконуючи прохання ОСОБА_19 , попросила дістати коробку із зовнішнього пакета. Наголосила, що йшлося саме про зняття зовнішнього пакування, а не про відкриття коробки або виймання її вмісту. Також запропонувала кур`єру 500 грн за швидше прибуття, на що він, за її словами, погодився.
Обвинувачена показала, що телефонувала кур`єру двічі. Після другої розмови, приблизно о 17 годині 21 хвилині, дізналася, що він має прибути орієнтовно через десять хвилин. У цей час отримала від ОСОБА_19 повідомлення з проханням дивитися на вхід, щоб не пропустити кур`єра.
ОСОБА_4 категорично заперечила, що змінювала адресу доставки на АДРЕСА_5 , називала цю адресу кур`єру або отримувала від ОСОБА_19 вказівку здійснити таку переадресацію. Стверджувала, що в їхньому листуванні фігурувала лише адреса: АДРЕСА_4 . Хто та за яких обставин змінив адресу доставки, їй невідомо.
За її показаннями, точна адреса будівлі, на вхід до якої вона дивилася, їй не була відома. Вона вважала її звичайним офісним приміщенням, зокрема через оголошення про оренду офісів. На прапор Грузії уваги не звернула, герба не бачила, а наявності прапора України особливого значення не надала. Про розташування там добровольчого об`єднання «Грузинський легіон» та про те, що посилку мали доставити саме до його приміщення, не знала. Про призначення будівлі, за її словами, дізналася від працівників СБУ вже після затримання.
Незадовго до 17 години 39 хвилин ОСОБА_19 несподівано повідомив їй, що вона може йти, хоча до цього просив уважно стежити за прибуттям кур`єра. О 17 годині 39 хвилин вона отримала від нього повідомлення про необхідність позбутися телефону.
ОСОБА_4 показала, що для виконання цієї роботи ОСОБА_19 запропонував придбати окремий телефон і SIM-картку, а приблизно 19-20 червня 2025 року попередив, що після завершення роботи телефон потрібно буде викинути. Вона виконала цю вказівку, попередньо скинувши телефон до заводських налаштувань. Такі дії пояснила бажанням зберегти анонімність перед одержувачем посилки, щоб у разі потрапляння телефону до нього він не отримав доступу до її анкетних і банківських даних, які використовувалися під час оформлення та оплати відправлення в застосунку «Нова пошта».
Після повідомлення ОСОБА_19 вона залишила місце очікування, пішла до магазину «Сільпо», де на неї чекав хлопець, та разом із ним сіла в таксі, щоб поїхати додому. Наголосила, що сприймала це як завершення звичайного робочого дня, а не як втечу або спробу приховатися.
Під час поїздки, коли водій таксі повертав на перехресті, вона випадково побачила дим. Озирнувшись, помітила, що він ішов із будівлі, на яку вона перед цим дивилася. Стверджувала, що це був перший і єдиний момент, коли вона побачила дим, а саму подію згодом спостерігала лише під час дослідження матеріалів кримінального провадження в суді.
Після того як вона залишила місце очікування, ОСОБА_19 надсилав повідомлення з проханням подивитися, що відбувається, пропонував за це додатково 100 доларів США та запитував, чи вибило шибки. Побачивши дим і прочитавши ці повідомлення, вона, за її словами, занепокоїлася, почала нервувати та усвідомила, що ОСОБА_19 міг приховати від неї справжнє призначення виконаної роботи. Подальше листування мало емоційний характер і містило, зокрема, нецензурні висловлювання.
Повідомлення зі згадкою про те, що подія «буде в новинах», ОСОБА_4 пов`язувала з реакцією ОСОБА_19 на те, що відбулося, та стверджувала, що до цього моменту про запланований вибух не знала. Повідомлення зі словами про «зраду Батьківщині», за її показаннями, вперше побачила під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та заперечила, що була його автором.
Обвинувачена наголосила, що не мала домовленості з ОСОБА_18 або будь-якими іншими особами про вчинення терористичного акту. Щодо отримання та пересилання пакунка спілкувалася лише з ОСОБА_19 , виконувала запропоновану ним оплачувану роботу та вважала, що йдеться про звичайну доставку. За її словами, отримання пакунка зі схованки, його перевезення до поштомата, очікування кур`єра та повернення додому не супроводжувалися усвідомленням нею будь-якого злочинного наміру.
ОСОБА_4 також повідомила, що під час затримання та подальшого спілкування працівники СБУ чинили на неї психологічний тиск, переконували, що внаслідок її дій загинули люди, та намагалися домогтися визнання того, що вона знала про злочинний характер своїх дій.
Висловила жаль із приводу своєї надмірної довірливості, легковажності та необачності, водночас заперечила умисну участь у вчиненні терористичного акту. Показала, що раніше не була судима, переосмислила власну поведінку та шкодує, що погодилася спілкуватися з ОСОБА_18 і виконувати запропоновані ним доручення.
Крім того, заперечуючи проти висунутого обвинувачення, ОСОБА_4 та її захисник зазначили, що викладені в обвинувальному акті твердження про виникнення в обвинуваченої умислу на вчинення терористичного акту та досягнення попередньої змови з іншою особою не відповідають фактичним обставинам. За позицією сторони захисту, домовленість ОСОБА_4 з особою, яка представлялася ОСОБА_18 , стосувалася лише отримання та пересилання пакунка, тоді як його справжній вміст, призначення і мета подальшого використання від неї приховувалися. Обіцяну винагороду вона сприймала як оплату за пересилання посилки та перевірку її отримання адресатом, а не як винагороду за вчинення вибуху. На думку захисту, відмова ОСОБА_4 від раніше висловленої їй пропозиції підпалити автомобіль за 1 500 доларів США не узгоджується з твердженням обвинувачення про її подальшу свідому згоду вчинити значно небезпечніше діяння за меншу винагороду.
Сторона захисту наголосила, що згадки в листуванні про болти та гайки самі по собі не підтверджують обізнаності ОСОБА_4 про наявність у пакунку вибухового пристрою. Щодо повідомлення про п`ятилітрову каністру обвинувачена стверджувала, що не бачила його до видалення співрозмовником, а доказів ознайомлення саме ОСОБА_4 із цим повідомленням стороною обвинувачення не надано. Використання наданих ОСОБА_19 даних відправника й одержувача, придбання окремого телефону та подальше позбавлення від нього обвинувачена пояснювала прагненням зберегти анонімність перед адресатом посилки, а не наміром приховати підготовку терористичного акту.
Також сторона захисту послалася на те, що ОСОБА_4 послідовно заперечувала зміну адреси доставки на АДРЕСА_5 та отримання відповідної вказівки від ОСОБА_19 . За її твердженням, у листуванні та здійснених нею пошукових запитах зазначалася лише адреса: АДРЕСА_4 . Після отримання ОСОБА_19 номера телефону кур`єра з ним могла зв`язатися інша особа та змінити адресу доставки без відома обвинуваченої. Показання кур`єра про повідомлення йому іншої адреси, на думку захисту, не підтверджені збереженим аудіозаписом відповідної телефонної розмови або іншими об`єктивними даними.
Захист звернув увагу й на розбіжності у хронології подій. Зокрема, обвинувачена посилалася на повідомлення про завантаження посилки до автомобіля кур`єра о 16 годині 06 хвилин, час здійснених телефонних дзвінків, чек із кав`ярні та відеозаписи, відповідно до яких приблизно о 17 годині 42 хвилини вона залишила зону огляду камери, а близько 17 години 44 хвилин сіла разом зі своїм хлопцем у таксі. Зіставляючи ці відомості з часом доставки посилки та імітації вибуху, зазначеним стороною обвинувачення, захист заперечував, що ОСОБА_4 залишалася на місці з метою спостереження та фіксації вибуху. На підтвердження цього посилався також на відсутність у її телефоні відповідних фотографій або відеозаписів.
За позицією захисту, зміст повідомлень, отриманих після доставлення посилки, зокрема запитання про вибиті шибки, пропозиція додаткової винагороди за з`ясування того, що сталося, та повідомлення про те, що подія буде висвітлена в новинах, свідчить про те, що лише після появи диму ОСОБА_4 почала усвідомлювати можливий справжній характер події. Її подальшу емоційну, у тому числі нецензурну, реакцію захист розцінював як прояв несподіванки та занепокоєння, а не як реакцію особи, яка заздалегідь знала про запланований вибух. Авторство повідомлення зі згадкою про «зраду Батьківщині» ОСОБА_4 заперечила, зазначивши, що вперше побачила його під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, сторона захисту просила критично оцінити показання кур`єра ОСОБА_14 , указуючи, що він повідомив лише про одну телефонну розмову, тоді як ОСОБА_4 стверджувала, що телефонувала йому двічі; попри прохання зняти лише зовнішнє пакування, він відкрив саму коробку; під час передання пакунка охоронцю назвав одержувачем командира « ІНФОРМАЦІЯ_3 », хоча у відправленні було зазначено інше ім`я. На думку захисту, ці обставини потребують оцінки разом з іншими доказами та не дозволяють беззастережно прийняти показання кур`єра як підтвердження попередньої обізнаності ОСОБА_4 про кінцевого одержувача і призначення посилки.
Сторона захисту також висловила сумніви щодо самостійності дій особи, яка користувалася обліковим записом « ОСОБА_17 », та щодо її відокремленості від інших осіб, залучених до проведення відповідних заходів. Звернула увагу на збіг у часі повідомлення про можливість залишити місце очікування, прибуття кур`єра та приведення в дію імітаційного засобу, а також на обізнаність невстановлених осіб із перебігом доставки.
Окремо захист просив надати оцінку ролі свідка ОСОБА_9 та обставинам її співпраці зі Службою безпеки України, зазначаючи, що її контакти з особою на ім`я ОСОБА_23 виникли раніше, ніж були оформлені документи про співробітництво та нерозголошення. За твердженням захисту, обізнаність цієї свідки щодо характеру запропонованих завдань істотно відрізнялася від обсягу відомостей, повідомлених ОСОБА_4 , що потребує врахування під час перевірки доводів про необізнаність обвинуваченої.
Узагальнюючи свою позицію, сторона захисту стверджувала, що фактичне отримання ОСОБА_4 пакунка, його перевезення, відправлення, очікування кур`єра та використання окремого телефону не доводять поза розумним сумнівом її обізнаності про наявність вибухового пристрою, прямого умислу на вчинення терористичного акту, спеціальної мети порушення громадської безпеки або залякування населення, а також попередньої домовленості про спільне вчинення саме такого кримінального правопорушення.

На обґрунтування висунутого ОСОБА_4 обвинувачення сторона обвинувачення надала сукупність доказів, які були безпосередньо досліджені судом у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом.

До числа доказів, наданих стороною обвинувачення, належать, зокрема, показання свідків, допитаних під час судового розгляду.

Свідок ОСОБА_9 показала, що під час пошуку роботи в групі «Робота в Україні» у месенджері Telegram їй написала особа на ім`я ОСОБА_23 , яка запропонувала роботу, пов`язану з підпалом автомобілів. У зв`язку із цим вона звернулася до поліції, однак належного реагування не було. Через деякий час із нею зв`язалися працівники СБУ та запропонували конфіденційне співробітництво з метою викриття осіб, причетних до протиправної діяльності, на що вона погодилася.

Надалі свідок продовжила спілкування з ОСОБА_23 , який запропонував їй за грошову винагороду виготовити вибуховий пристрій, надіслав покрокові інструкції, перелік необхідних складових та кошти для їх придбання. За словами свідка, усі дії вона вчиняла під керівництвом ОСОБА_23 , водночас повідомляючи про них працівників СБУ, які контролювали та координували її поведінку.

Після виготовлення пристрою вона, виконуючи вказівки ОСОБА_23 , запакувала його в коробку, прикріпила надіслані ним наклейки із символікою «Грузинського легіону» та залишила у визначеному ним місці - в бетонній споруді, схожій на колодязь. На його прохання вона здійснила фото- і відеофіксацію місця схованки та надіслала відповідний звіт, щоб інша особа могла знайти залишений предмет. Спочатку ОСОБА_23 пропонував їй самостійно доставити посилку за місцем призначення, однак вона категорично відмовилася, після чого він повідомив, що це зробить інша особа. Через нетривалий час ОСОБА_23 видалив їхнє листування, обіцяну винагороду не виплатив та припинив виходити на зв`язок.

Свідок ОСОБА_10 показав, що 21 червня 2025 року він разом зі своїм побратимом ОСОБА_24 перебував у Святошинському районі м. Києва. Працівники СБУ запросили їх як понятих для участі в проведенні обшуку квартири, розташованої на п`ятому поверсі будинку на АДРЕСА_13. У квартирі перебували дівчина та хлопець. Під час обшуку було вилучено комп`ютерну техніку, пакет із речовиною рослинного походження, а також мобільний телефон, який, як було встановлено під час проведення слідчої дії, дівчина викинула з вікна квартири.

Свідок ОСОБА_11 надав показання про ті самі обставини. Він підтвердив свою участь як понятого під час обшуку квартири на АДРЕСА_13, присутність у ній дівчини та хлопця, а також вилучення комп`ютерної техніки, речовини рослинного походження і мобільного телефону, викинутого з вікна квартири.

Свідок ОСОБА_25 показав, що працює кур`єром у ТОВ «Нова пошта». 21 червня 2025 року він прибув до термінала, де отримав посилку для доставки. Хто саме до цього забрав її з поштомата, йому невідомо. Приблизно о 17 год 05 хв із ним зв`язалася відправниця, яка просила якнайшвидше доставити посилку та змінити адресу доставки з АДРЕСА_6 . Вона також просила зняти з коробки чорний пакет. Оскільки такого пакета свідок не побачив, він відкрив коробку, у якій виявив пакувальний матеріал типу «пухирчатої» плівки, після чого знову закрив її. За його словами, посилка важила близько 10 кг, на коробці було зазначено ім`я « ОСОБА_26 » та містилися логотипи, емблеми й прапори «Грузинського легіону».

Прибувши за вказаною відправницею адресою, свідок за її вказівкою зайшов до офісної будівлі із символікою «Грузинського легіону» та передав посилку чоловікові, який відчинив двері. Відправниця повідомила, що посилка є подарунком командирові. Менше ніж за хвилину після її передачі свідок почув звук, схожий на вибух, та побачив значну кількість диму, у зв`язку із чим злякався і до будівлі не повертався. Також він зазначив, що в коментарі до відправлення містилася вказівка у разі, якщо двері ніхто не відчинить, залишити посилку біля входу. Чоловік, якому він передав посилку, підтвердив правильність адреси та повідомив, що вона призначена їхньому командирові, назвавши грузинське ім`я, якого свідок не запам`ятав.

Свідок ОСОБА_12 показала, що 20 червня 2025 року через застосунок «Bolt» прийняла замовлення, оформлене о 19 год 50 хв, на поїздку від Голосіївського проспекту до Святошина. Пасажирка на ім`я ОСОБА_27 попросила відкрити багажник, до якого вона разом із хлопцем завантажила коробку. Під час поїздки пасажирка попросила змінити кінцеву адресу. Коли автомобіль наближався до місця призначення, точку прибуття в застосунку було змінено. Пасажирка просила зачекати, однак свідок відмовилася, оскільки зупинилася в забороненому для цього місці. Фактично нова адреса розташовувалася неподалік первісної, тому пасажирку було висаджено біля Святошинської площі, на протилежному боці дороги від магазину «Novus».

Свідок ОСОБА_13 показав, що 21 червня 2025 року приблизно о 18 год 20-30 хв був залучений як понятий до проведення слідчої дії, під час якої зі смітника поблизу кав`ярні вилучили мобільний телефон. Телефон був без SIM-картки, не містив видимих слідів користування та зовні мав вигляд нового.

Свідок ОСОБА_16 підтвердив свою участь як понятого у проведенні зазначеної слідчої дії та надав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_28 , зокрема щодо місця виявлення мобільного телефону, відсутності в ньому SIM-картки та його зовнішнього стану.

Свідок ОСОБА_29 показав, що 21 червня 2025 року у вечірній час, перебуваючи на базі «Грузинського легіону» в місці, яке називають точкою «Цирк», отримав від кур`єра «Нової пошти» посилку на ім`я ОСОБА_30 . Через короткий проміжок часу з посилки почувся незрозумілий звук, після чого з неї пішов дим. Свідок сприйняв подію серйозно, як реальну загрозу життю. Надалі командир повідомив про те, що сталося, правоохоронним органам. Свідок також зазначив, що відповідна база використовується як місце розташування бійців легіону, де перебуває значна кількість військовослужбовців.

Свідок ОСОБА_31 показав, що, працюючи водієм таксі «Uklon», 21 червня 2025 року приблизно о 17 годині здійснив перевезення дівчини та хлопця від вул. Дмитрівської, від магазину «Сільпо», до вул. Депутатської. 

Крім наведених показань свідків, суд безпосередньо дослідив надані стороною обвинувачення документи та інші матеріали кримінального провадження, а саме.

Судом досліджено витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.06.2025 у кримінальному провадженні № 22025101110000474, підписаний старшим слідчим ОСОБА_32 . Згідно з витягом, датою реєстрації кримінального провадження є 09.04.2025. Джерелом відомостей зазначено матеріали правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень. У витягу наведено правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України та відомості про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, якій повідомлено про підозру.
У короткому викладі обставин, відображеному у витягу, зазначено про дії ОСОБА_4 за вказівками невстановленої особи, яка використовувала обліковий запис « ОСОБА_17 » у месенджері «Telegram», щодо відправлення посилки із саморобним вибуховим пристроєм за адресою: місто Київ, вулиця Дмитрівська, 18/24, де розташовується приміщення добровольчого об`єднання «Грузинський легіон», доставлення посилки 21.06.2025, імітацію вибуху та подальше затримання ОСОБА_4 працівниками Служби безпеки України.
Відповідно до супровідного листа начальника Фастівського районного відділу Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області ОСОБА_33 від 08.04.2025 № 51/34-561, адресованого начальнику слідчого управління зазначеного Головного управління ОСОБА_34 , Фастівським районним відділом отримано інформацію щодо вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 258 КК України. Цим листом у порядку статей 214, 216 КПК України направлено матеріали для організації перевірочних заходів та документування протиправної діяльності. Додатками до листа зазначено рапорт про виявлене кримінальне правопорушення № 51/34-559 на двох аркушах та повідомлення про кримінальне правопорушення від 08.04.2025 № 51/34-560 на одному аркуші.

У рапорті про виявлене кримінальне правопорушення від 07.04.2025 № 51/34-559, складеному начальником Фастівського районного відділу Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області ОСОБА_35 на ім`я начальника Головного управління ОСОБА_36 , повідомлено про отримання під час здійснення контррозвідувальних заходів інформації щодо підготовки та вчинення терористичних актів на території України представниками спецслужб російської федерації із залученням громадян України. У рапорті міститься посилання на довідку від 07.04.2025 № 51/34-673т.
Зі змісту рапорту вбачається, що невстановлена особа, зазначена в ньому як представник спецслужб російської федерації, використовувала у месенджері «Telegram» нікнейми « ОСОБА_37 » та « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і, пропонуючи грошову винагороду, здійснювала вербування громадян України. У документі наведено відомості про залучення таких осіб до підривів і підпалів адміністративних будівель правоохоронних та судових органів, виправних закладів, органів місцевого самоврядування, банківських установ, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, службових автомобілів, а також до вбивств військовослужбовців і працівників зазначених установ.
Зокрема, у рапорті повідомлено про попередню розвідку стану охорони, системи відеоспостереження та можливих шляхів підходу до адміністративного приміщення територіального управління Державного бюро розслідувань за адресою: місто Київ, вулиця Олени Теліги, будинок 8. Також наведено відомості про встановлення місця проживання представника органу місцевого самоврядування міста Києва, який обіймає керівну посаду, та збирання інформації щодо працівників правоохоронних органів, військовослужбовців Збройних Сил України, співробітників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з метою організації стосовно них терористичних актів.
Крім того, у рапорті зазначено про пошук виконавця для перевірки місця зберігання вибухівки у Вінницькій області та можливого її перевезення до інших областей України, пошук осіб для виготовлення вибухових речовин і придбання необхідних для виготовлення вибухових пристроїв елементів. У документі також вказано, що під час вербування громадян їм надсилалися відео- та фотоматеріали з прикладами вчинення терористичних актів. За результатами викладеного автор рапорту запропонував направити отримані матеріали до слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області в порядку статей 214, 216 КПК України.

У повідомленні про кримінальне правопорушення від 08.04.2025, реєстраційний № 51/34-560, підписаному начальником Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області ОСОБА_38 , датою виявлення правопорушення зазначено 08.04.2025, місцем виявлення - місто Фастів Київської області. Як осіб, причетних до правопорушення, вказано невстановленого представника спецслужб російської федерації, який використовує у месенджері «Telegram» нікнейми « ОСОБА_37 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », та невстановлених громадян України. Повідомлення містить відомості про отримання інформації щодо підготовки та вчинення терористичних актів на території України представниками спецслужб російської федерації із залученням громадян України, з попередньою правовою кваліфікацією за ознаками ст. 258 КК України.
Серед зазначених матеріалів містяться фотографічні зображення екрана мобільного телефону з листуванням у месенджері «Telegram» із користувачем, позначеним як « ОСОБА_39 ». На зображеннях відображено повідомлення з пропозицією приїхати до Вінниці, перевірити наявність схованки з тротилом, сфотографувати її та залишити місце, із зазначенням суми «500$» і можливості дистанційної оплати таксі. У відповідях іншого учасника листування містяться запитання щодо змісту завдання, зокрема: «Проверить?», «Что это значит?», «Набери лучше, я ничего в этом не понимаю», а також повідомлення про готовність виконати запропоновані дії.
На цих же зображеннях відображено листування щодо здійснення відеозйомки найближчого відділу Служби безпеки України, прилеглої парковки, автомобілів та будівлі навколо. Окреме фотографічне зображення містить сторінку профілю користувача « ОСОБА_39 », у якій зазначено адресу «Електриків 29А», розміщено текст «Хороший взрыв радует глаз, веселит душу и позволяет СБУ отработать свою зарплату», а також відображено мініатюри медіафайлів.

Судом досліджено лист начальника Фастівського районного відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_40 від 30.04.2025 № 51/34-689, адресований начальнику першого відділу слідчого управління ОСОБА_41 , щодо виконання доручення від 11.04.2025 у кримінальному провадженні № 22025101110000474 від 09.04.2025.
У листі повідомлено, що громадянка України під контролем оперативних співробітників встановила зв`язок через месенджер «Телеграм» із невстановленою особою, яка використовувала обліковий запис « ОСОБА_42 » та ім`я користувача « ОСОБА_43 », представилася ОСОБА_23 і в документі зазначена як представник спецслужб російської федерації. Під час спілкування ця особа запропонувала громадянці за грошову винагороду прибути до м. Дніпра, забрати вибухівку зі схованки та розмістити її біля приміщення територіального центру комплектування та соціальної підтримки. За виконання запропонованих дій обіцяно винагороду в розмірі 1500 доларів США. Перед поїздкою запропоновано придбати телефон, сім-картку та павербанк.
Відповідно до змісту листа громадянка погодилася виконати лише частину запропонованих дій, а саме забрати вибухівку зі схованки та передати її іншій особі. Спочатку співрозмовник відхилив цю пропозицію, проте надалі повідомив, що знайшов виконавця, та запропонував за винагороду в розмірі 700 доларів США забрати сумку зі схованки, привести її в дію і передати визначеній ним особі. При цьому в листі окремо зазначено, що такий виконавець не знатиме про наявність вибухівки в сумці, оскільки йому буде повідомлено, що в ній міститься фарба, яку потрібно віднести до будівлі ТЦК та СП.

Також у листі вказано, що громадянка погодилася на цю пропозицію за погодженням з оперативними співробітниками. У зв`язку з наполяганням співрозмовника на її виїзді до м. Дніпра не пізніше 02.05.2025 запропоновано залучити її до конфіденційного співробітництва та організувати поїздку під контролем працівників СБУ з метою запобігання можливому терористичному акту, вилучення вибухівки та встановлення причетних осіб.

Згідно з постановою слідчої ОСОБА_44 від 01.05.2025 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , залучено до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій строком на 60 діб, починаючи з 01.05.2025. Постановою передбачено роз`яснення їй відповідних положень КПК України та попередження про кримінальну відповідальність за розголошення даних розслідування. Документ містить підпис ОСОБА_9 про ознайомлення з постановою та отримання роз`яснень. У тексті постанови зазначено номер кримінального провадження № 22025101110000474 та дату 07.03.2025.

У письмовій згоді від 01.05.2025 ОСОБА_9 підтвердила намір добровільно брати участь у конфіденційному співробітництві та проведенні інших негласних слідчих (розшукових) дій у зазначеному кримінальному провадженні. У цьому документі зафіксовано роз`яснення їй заборони провокувати осіб на вчинення злочину та попередження про кримінальну відповідальність за розголошення відомостей розслідування.

Судом досліджено постанову прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_45 від 04.06.2025 № 11-1385т про проведення контролю за вчиненням злочину.

У постанові викладено відомості про спілкування ОСОБА_9 з невстановленою особою, яка використовувала обліковий запис « ОСОБА_42 » та ім`я користувача « ОСОБА_43 ». Згідно зі змістом документа ця особа надала ОСОБА_9 вказівки щодо виготовлення саморобного вибухового пристрою та його поміщення до схованки для подальшого отримання іншими особами й використання на території м. Києва. За виконання цих дій обіцяно грошову винагороду в розмірі 20 000 грн. У постанові також зазначено про отримання ОСОБА_9 інструкцій щодо придбання необхідних складових та виготовлення пристрою.

Постановою вирішено провести контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту з використанням імітаційного засобу. Передбачено участь ОСОБА_9 у виготовленні імітованого саморобного вибухового пристрою та його подальшому переміщенні до визначеної схованки. Проведення заходу доручено оперативним працівникам Фастівського районного відділу ГУ СБУ у м. Києві та Київській області. Визначено можливість застосування технічних засобів фіксації, строк проведення заходу - два місяці з моменту винесення постанови, а також заборонено провокування або підбурювання осіб до вчинення злочину.

Дорученням прокурора ОСОБА_45 від 04.06.2025 № 11-1386т начальнику Фастівського районного відділу ОСОБА_46 доручено організувати проведення негласних слідчих (розшукових) дій відповідно до постанови від 04.06.2025. У дорученні передбачено направлення матеріалів прокурору не пізніше 24 годин після складання кожного протоколу за результатами проведення відповідної дії.

Відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 11.06.2025 № 3/9, складеної старшим судовим експертом Центру судових і спеціальних експертиз ІСТЕ СБУ ОСОБА_47 , на підставі листа ГУ СБУ у м. Києві та Київській області від 10.06.2025 № 51/34-991 проведено огляд предмета, зовні схожого на саморобний імітаційний засіб.
У довідці оглянутий предмет описано як медичний шприц об`ємом 10 мл, порожнина якого заповнена білою сипучою речовиною. За результатами проведеної перевірки зазначено, що серед складових частин конструкції цього предмета відсутні вибухонебезпечні матеріали, зокрема вибухові речовини та засоби підриву.

Постановою прокурора ОСОБА_45 від 19.06.2025 № 11-1588т також передбачено проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту щодо невстановленої особи, яка використовувала обліковий запис « ОСОБА_42 » та ім`я користувача « ОСОБА_43 », а також інших невстановлених осіб.
У мотивувальній частині цієї постанови зазначено, що на підставі попереднього рішення прокурора ОСОБА_9 за отриманими від співрозмовника інструкціями виготовила імітований вибуховий пристрій та одержала подальші вказівки щодо його переміщення до схованки. Постановою від 19.06.2025 передбачено переміщення ОСОБА_9 імітаційного засобу до визначеної схованки або його передачу невстановленій особі.
Для проведення заходу визначено використання заздалегідь виготовленого імітаційного засобу у вигляді пакунка, який, за наведеними в постанові відомостями, не містить вибухонебезпечних матеріалів. Проведення заходу доручено оперативним працівникам Фастівського районного відділу ГУ СБУ у м. Києві та Київській області із застосуванням технічних засобів фіксації. Строк проведення встановлено на два місяці з моменту винесення постанови. Окремо визначено заборону провокування або підбурювання осіб до вчинення злочину.

Дорученням прокурора ОСОБА_45 від 19.06.2025 № 11-1589т начальнику Фастівського районного відділу ОСОБА_46 доручено організувати виконання зазначеної постанови та направляти прокурору матеріали за результатами проведених дій не пізніше 24 годин після складання кожного протоколу.

Згідно з даними протоколу огляду особи від 20.06.2025, складеним оперуповноваженим ОСОБА_48 , на паркувальному майданчику ТРЦ «Магелан» за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 13-Б, у присутності двох понятих проведено огляд ОСОБА_9 . У протоколі зазначено, що при ній перебували мобільний телефон «Poco F3» та ключі від домоволодіння, інших речей і предметів не виявлено. Протокол містить підписи ОСОБА_9 , понятих та працівника, який проводив огляд.

Судом досліджено протокол огляду та вручення імітаційного засобу від 20.06.2025, складений ОСОБА_48 на тому самому паркувальному майданчику в присутності двох понятих на виконання постанови прокурора від 19.06.2025 № 11-1588т та доручення від 19.06.2025 № 11-1589т.
У протоколі зазначено, що для проведення спеціального слідчого експерименту використано заздалегідь виготовлений імітаційний засіб у вигляді пакунка із предметом, що імітує саморобний вибуховий пристрій. Із посиланням на довідку експертної установи вказано, що цей засіб не містить вибухонебезпечних матеріалів, вибухових речовин та засобів підриву і не становить загрози життю та здоров`ю оточуючих.
Відповідно до протоколу оглянутий імітаційний засіб у присутності понятих передано ОСОБА_9 для подальшого переміщення до визначеної схованки або передачі невстановленій особі. Передачу засвідчено підписами учасників. У документі зазначено, що протокол прочитано вголос, заяв та зауважень від учасників не надійшло.
До протоколу долучено два аркуші із сімома фотографіями. На них відображено зовнішній вигляд предмета та його пакування: ємність із пакувальним матеріалом, металевими кріпильними елементами, мобільний телефон і проводи, розміщення предмета в картонній коробці, вигляд закритої коробки з наліпками та її зовнішнє пакування в чорний поліетиленовий пакет. Аркуші з фотографіями містять підписи понятих.

У заяві від 21.06.2025, адресованій співробітнику ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_49 , ОСОБА_9 надала добровільну згоду на огляд мобільного телефону моделі «Poco F3». Заява містить її підпис.

Судом також досліджено протокол про результати контролю місця від 04.07.2025 № 51/34-1510т, складений співробітником ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_50 . У протоколі зазначено, що спостереження здійснювалося на підставі доручення слідчого ОСОБА_51 від 20.06.2025 № 51/12-1534т/22 та постанови від 20.06.2025 № 51/12-1533т/22 щодо спостереження за місцем.
Об`єктом спостереження був поштомат № 6031 оператора поштового зв`язку «Нова пошта», розташований за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 4. У документі зафіксовано, що 20.06.2025 о 21 год. 12 хв. ОСОБА_4 поклала до комірки поштомата пакунок, названий у протоколі імітаційним засобом, а 21.06.2025 о 06 год. 45 хв. цей пакунок із комірки забрав кур`єр компанії «Нова пошта».
До протоколу включено два фотозображення, які ілюструють поміщення пакунка до комірки поштомата та його подальше отримання іншою особою. Датою складання протоколу є 04.07.2025, тоді як описані в ньому події відбувалися 20-21.06.2025.

Листом начальника Фастівського районного відділу ОСОБА_40 від 06.08.2025 № 51/34-1263 прокурору ОСОБА_52 направлено розсекречений протокол про результати контролю місця від 04.07.2025 № 51/34-1510т на двох аркушах.

Відповідно до супровідного листа начальника Фастівського районного відділу Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_33 від 15.08.2025 № 51/34-1314 прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_53 направлено розсекречені матеріали негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 22025101110000474 від 09.04.2025. У переліку додатків зазначено протокол за результатами контролю за річчю від 11.07.2025 № 51/34-1576т на чотирьох аркушах, протоколи відеоконтролю та аудіоконтролю особи від 11.07.2025 № 51/34-1568т і № 51/34-1569т на двох аркушах кожний, а також електронні носії інформації: карту пам`яті MicroSD Kingston 32 GB № 51/10136, три карти пам`яті MicroSD Transcend 32 GB № 51/15339, № 51/15340, № 51/15342 та диск DVD+R Verbatim 4,7 GB № 51/15150.

З протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «відеоконтроль особи» від 11.07.2025 № 51/34-1568т, складеного співробітником ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_54 , убачається, що відеоконтроль здійснювався стосовно ОСОБА_9 . Як підстави його проведення зазначено доручення слідчого ОСОБА_55 від 17.06.2025 № 51/12-1500т/22 та ухвалу слідчого судді Київського апеляційного суду ОСОБА_56 від 16.06.2025, вих. № 01-45/824/18273/2025.

У протоколі за результатами проведення НСРД «відеоконтроль особи» від 11.07.2025 № 51/34-1568т, складеному ОСОБА_54 стосовно ОСОБА_9 , описано відеозапис подій 20.06.2025 із 18:54 до 19:29. Зазначено, що о 19:06 ОСОБА_9 приїхала до місця схованки, а о 19:08 залишила імітаційний засіб в обумовленому місці, зробила фотографію та пішла від місця схову. Надалі, за змістом протоколу, вона надіслала невстановленому представнику спеціальних служб РФ адресу та відео шляху до схованки.
Копію відеозапису розміщено на диску DVD+R «Verbatim» № 51/15150, оригінал - на карті пам`яті MicroSD «Kingston» № 51/10136. Ці носії зазначено як додатки до протоколу.

У протоколі за результатами контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 20.06.2025 № 51/34-1385т, складеному ОСОБА_54 , ОСОБА_57 та ОСОБА_58 , описано участь ОСОБА_9 , яка надала письмову згоду на проведення НСРД. Зазначено, що користувач Telegram «UA_WIZARD_01» (« ОСОБА_42 »), який представився « ОСОБА_23 », надсилав їй інструкції та кошти для придбання компонентів і оренди квартири, просив фото- та відеозвіти.
Упродовж 12-18.06.2025 ОСОБА_9 за його інструкціями імітувала виготовлення вибухової речовини під керівництвом вибухотехніків. 19.06.2025 вона зібрала імітаційний засіб та помістила його до коробки «Нової пошти», наклеївши зображення герба Грузії та герба співдружності України і Грузії. До коробки також помістили мобільний телефон і павербанк; телефон налаштували для віддаленого доступу « ОСОБА_23 ».
За змістом протоколу, « ОСОБА_23 » доручив ОСОБА_9 обрати схованку, 20.06.2025 приблизно о 17:00 залишити там коробку та повідомити координати для її отримання іншою особою. Після отримання коробки він обіцяв перерахувати ОСОБА_9 20 000 грн. за виготовлення СВП.

У протоколі за результатами контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 22.06.2025 № 51/34-1387т, складеному ОСОБА_54 , ОСОБА_57 та ОСОБА_58 , описано проведення заходів із використанням імітаційного засобу 20-21.06.2025.
Зазначено, що 20.06.2025 після огляду ОСОБА_9 вручили імітаційний засіб. О 19:08 вона залишила його у схованці поблизу АДРЕСА_7 та надіслала іноземній стороні адресу, фотографію схованки й відео маршруту до неї. О 19:54 засіб забрала особа, надалі ідентифікована як ОСОБА_4 . О 21:12 ОСОБА_4 поклала його до поштомата № 6031 на вул. Святошинській, 4, указавши адресу доставки: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 51.
21.06.2025 о 06:45 посилку забрав кур`єр. У протоколі зазначено, що о 16:47 ОСОБА_4 приїхала на вул. Бульварно-Кудрявську, 51 з метою контролю доставки імітаційного засобу та спрацювання вибухового пристрою. О 17:43 кур`єр заніс імітаційний засіб до будівлі Грузинського легіону за вказаною у протоколі адресою. Після цього на телефон, прикріплений до імітаційного пристрою, здійснено дзвінок із номера НОМЕР_3 , що, за змістом протоколу, привело імітаційний засіб у дію. О 17:44 проведення НСРД завершено.
У протоколі про результати відеоконтролю місця від 23.06.2025 № 51/34-1398т, складеному ОСОБА_54 , описано спостереження за місцем закладання імітаційного засобу в Голосіївському парку 20.06.2025 із 13:21 до 21:56.
Зазначено, що о 19:08 ОСОБА_9 залишила у схованці імітаційний засіб у чорному пакеті. О 19:53 біля схованки з`явилася жінка, надалі ідентифікована як ОСОБА_4 . Вона забрала пакет з імітаційним засобом та о 19:54 залишила місце спостереження, попрямувавши до дороги під автомобільним мостом.
Протокол містить фотозображення особи, яка витягнула пакунок. Додатком зазначено карту пам`яті MicroSD «Transcend» обсягом 128 GB, № 51/15341, із матеріалами відеоконтролю.

У протоколі про результати відеоконтролю місця від 23.06.2025 № 51/34-1398т, складеному ОСОБА_54 , описано спостереження за місцем закладання імітаційного засобу в Голосіївському парку 20.06.2025 із 13:21 до 21:56.
Зазначено, що о 19:08 ОСОБА_9 залишила у схованці імітаційний засіб у чорному пакеті. О 19:53 біля схованки з`явилася жінка, надалі ідентифікована як ОСОБА_4 . Вона забрала пакет з імітаційним засобом та о 19:54 залишила місце спостереження, попрямувавши до дороги під автомобільним мостом.
Протокол містить фотозображення особи, яка витягнула пакунок. Додатком зазначено карту пам`яті MicroSD «Transcend» обсягом 128 GB, № 51/15341, із матеріалами відеоконтролю.

У протоколі огляду імітації СВП від 04.08.2025, складеному ОСОБА_54 , описано огляд коробки «Нової пошти» та її вмісту, вилучених під час огляду місця події в офісі Грузинського легіону на вул. Дмитрівській, 18/24 у м. Києві.
На накладній № 20451190032534 відправницею зазначено ОСОБА_59 , отримувачем - ОСОБА_60 , адреса доставки: АДРЕСА_4 . Наведено примітку про погодження перенесення дати доставки, залишення посилки в охорони або біля будівлі та замовлену дату доставки - 21.06.2025.
Описано вміст коробки: імітацію вибухової речовини, вражаючі елементи та телефони Nomi i1880 і Xiaomi Redmi Note 12. У протоколі зазначено, що телефон Nomi використовувався як детонатор, а Redmi - для контролю ситуації навколо посилки.
Під час огляду Nomi зафіксовано номер НОМЕР_4 , ідентифікатори IMEI та перелік викликів. У поясненні до фотографії № 14 зазначено, що на ній відображено номери, за допомогою яких пристрій було приведено в дію. На Xiaomi Redmi Note 12 зафіксовано Google-акаунт «Da Net» та програму, через яку, за змістом протоколу, контролювався телефон.
Протокол містить 21 фотографію. Після огляду коробку з телефонами запаковано та опечатано.

Судом також досліджені електронні носії інформації, долучені як додатки до протоколів НСРД, відомості на них вцілому відповідають відображеним у вказаних протоколах відомостям. 

У протоколі огляду мобільного телефону від 15.08.2025, складеному ОСОБА_54 , описано огляд iPhone 11, який належить ОСОБА_4 , із SIM-карткою за номером НОМЕР_5 . У застосунку «Фото» досліджено фотографії та скриншоти.
На них відображено повідомлення й листування з «Новою поштою» щодо посилки № 20451190032534, її завантаження в автомобіль кур`єра та доставки на вул. Бульварно-Кудрявську, 51 у м. Києві. Наведено повідомлення про інтервал доставки з 19:00 до 21:00, звернення щодо можливості отримання посилки раніше та наймання окремого кур`єра.
Також описано фотографії стартових пакетів мобільних операторів, чека про придбання двох стартових пакетів, телефону Samsung і чека про його придбання. Зафіксовано скриншоти запитання до ChatGPT про обов`язковість дзвінка отримувачу перед доставкою посилки та відповіді на нього.
На скриншотах Telegram відображено повідомлення від «ОСОБА_17», зокрема: «ну а так работы такой мелкой норм будет и заработаешь», «Забирать в районе станция метро Голосеево», «Напиши без разницы», а також переписку й екран телефонного дзвінка з цим користувачем. Описано Telegram-акаунт ОСОБА_4 з номером НОМЕР_5 та ім`ям користувача « ОСОБА_61 ».
Крім того, наведено скриншот маршруту таксі від Голосіївського проспекту до метро «Святошино» та пошукового запиту Google щодо скидання Android до заводських налаштувань. Протокол містить 23 фотозображення. Після огляду телефон поміщено до конверта й опечатано.

У відповіді на запит від 02.07.2025 повідомлено про надання копій відеозаписів із камери спостереження кав`ярні за адресою: м. Київ, вул. Олеся Гончара, 96. До листа додано диск DVD+R.
З протоколу огляду відео від 15.08.2025, складеного ОСОБА_54 , убачається, що оглянуто два відеофайли, отримані від ФОП ОСОБА_62 на диску DVD+R «Verbatim» місткістю 4,7 GB із написом «Відео з камери». Записи здійснено камерою кав`ярні «Ulitca Coffe Bar» за вказаною адресою.
За описом у протоколі, на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_4 викидає телефон у смітник та виходить із зони дії камери без телефону. Під час перегляду іншого відеофайлу зазначено прибуття о 17:46:34 автомобіля Ford темно-сірого кольору. У поясненні до фотографій № 4-6 вказано, що ОСОБА_4 разом із ОСОБА_63 сідають у цей автомобіль. Протокол містить шість фотозображень; додатком зазначено диск із відеозаписами.
У тексті протоколу є розбіжність часових позначок: появу ОСОБА_4 та викидання телефону зазначено о 17:47:45, а вихід із зони дії камери - о 17:42:59. Однак, порівнюючи відомості на фотознімках та в тексті протоколу, вбачається, технічна помилка у тексті - замість 47 хв, у дійсності мала місце 42 хв.

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 22.09.2025, складеного слідчим ОСОБА_64 , та доданого до нього опису убачається, що на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.09.2025 у справі № 760/23350/25 у ПрАТ «Київстар» отримано електронну інформацію, записану на оптичний диск CD-R. Представнику товариства пред`явлено оригінал ухвали та вручено її копію. У протоколі зазначено, що технічні засоби фіксації не застосовувалися, зауважень від учасників не надійшло.

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 23.09.2025, складеного слідчим ОСОБА_64 , та доданого опису убачається, що на виконання ухвали слідчого судді від 02.09.2025 у справі № 760/23350/25 у ПрАТ «ВФ Україна» скопійовано та вилучено інформацію в електронному вигляді, записану на оптичний диск CD-R. Зауважень до протоколу не надійшло.

Протоколом тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю, від 23.09.2025, складеним слідчим ОСОБА_64 у ТОВ «Лайфселл», зафіксовано судді від 02.09.2025 у справі № 760/23350/25. Інформація не вилучалася, відсутність у товариства інформації, визначеної резолютивною частиною ухвали слідчого опис вилучених документів не складався.

З висновку експерта від 14.10.2025 № СЕ25-305/2, складеного експертом ІСТЕ СБУ ОСОБА_65 за результатами комп`ютерно-технічної експертизи, убачається, що досліджено мобільний телефон Samsung, модель SM-J530FM, з IMEI1: НОМЕР_6 та IMEI2: НОМЕР_7 , із SIM-картою оператора «Київстар». На вирішення експертизи поставлено питання про інформацію, яка міститься на телефоні, зокрема існуючу та видалену.
За допомогою спеціалізованого програмного забезпечення з пам`яті телефону отримано інформаційний вміст на рівні повної файлової системи та створено електронний звіт. У дослідницькій частині зазначено, що відповідні розділи звіту містять відомості про відео- та графічні файли, журнал дзвінків і збережені контакти.
Експерт дійшов висновку, що всю виявлену наявну інформацію скопійовано та збережено у файлі «UFED samsung SM-J530FM.ufdr», записаному на флеш-накопичувач HI-RALI місткістю 16 ГБ, який є додатком до висновку. Зазначено, що результати отримані в межах можливостей використаного обладнання, програмних та апаратних засобів.

З висновку експерта від 06.11.2025 № СЕ25-392/2, складеного експертом ІСТЕ СБУ ОСОБА_66 за результатами комп`ютерно-технічної експертизи, убачається, що досліджено мобільні телефони iPhone 7, iPhone 11, їхні SIM-карти та ноутбук Toshiba C50-A513.Наявними програмними й апаратними засобами подолати шифрування або парольний захист та отримати доступ до інформації в пам`яті iPhone 7 не вдалося. Водночас інформацію з його SIM-карти оператора Lifecell отримано та збережено в окремому електронному звіті.
Із пам`яті ноутбука скопійовано всі виявлені існуючі та відновлені, раніше видалені файли зі збереженням шляхів їх розташування. Сформовано звіт із переліком файлів, їхніми розмірами, часовими позначками та маркерами видалення.
Виявлену в пам`яті iPhone 11 наявну та видалену інформацію збережено у файлі портативної справи. Окремо збережено інформацію із SIM-карти оператора Vodafone UA. Результати дослідження записано на USB-накопичувач Kingston DataTraveler 3.0 місткістю 512 ГБ. У примітках експерт зазначив, що системні дата й час можуть відрізнятися від фактичних, тому часові позначки є відносними показниками.

З даних протоколу огляду речей, документів та предметів від 01.10.2025, складеного старшим оперуповноваженим ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_54 , убачається, що оглянуто диск DVD-R із даними ПрАТ «Київстар». На диску виявлено три файли, зокрема деталізацію телефонних з`єднань із зазначенням дати, часу та відомостей про базові станції. У протоколі абонентський номер НОМЕР_8 зазначено як належний ОСОБА_4 .
За описом у протоколі, 20.06.2025 зафіксовано обслуговування номера базовими станціями за адресами в м. Києві: вул. Михайлівська, 1/3; о 19:11 - АДРЕСА_8 ; з 20:29 до 21:29 - АДРЕСА_9 . Із 22:29 20.06.2025 до 09:28 21.06.2025 зазначено фіксацію номера в зоні дії станції на АДРЕСА_10 . За 21.06.2025 наведено фіксацію з 17:02 до 17:30 у зоні дії станції на вул. Шевченко, 60, а з 18:49 до 19:43 - на вул. Дмитрівській, 30.
У протоколі зазначено, що файл деталізації за IMEI повністю дублює інформацію файла деталізації за абонентським номером. До протоколу додано роздруківку файла «19473_MSISDN_428051_1_of_1» на семи аркушах.

Згідно даних протоколу огляду речей, документів та предметів від 29.09.2025, складеним старшим оперуповноваженим ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_54 , зафіксовано огляд електронних даних ПрАТ «ВФ Україна» щодо телефонних з`єднань номера НОМЕР_9 за період 01-21.06.2025. За відомостями оператора, цей номер обслуговується на контрактній основі та зареєстрований на ОСОБА_4 .
За описом у протоколі, 20.06.2025 номер фіксувався в зоні обслуговування базових станцій у Києві за адресами: вул. Михайлівська, 17/2; о 19:38 - вул. В. Васильківська, 1; о 20:02 - вул. Васильківська, 22; з 20:21 до 21:16 - вул. Святошинська, 1. Із 22:16 20.06.2025 до 14:17 21.06.2025 зафіксовано з`єднання через станцію за адресою вул. Краснова, 8. 21.06.2025 з 17:07 до 17:17 номер обслуговувався станцією на АДРЕСА_11 , а о 18:03 - на вул. Краснова, 8.
Оглянуто файли «18789-1» та «18789-2». У протоколі зазначено, що другий файл дублює інформацію першого. До протоколу долучено роздруківку відібраних даних на чотирьох аркушах.

Листом АТ «Універсал Банк» від 24.07.2025 № БТ/6024 на запит органу досудового розслідування надано виписку про рух коштів за рахунком ОСОБА_4 , до якого випущено банківську картку № НОМЕР_10 , за період з 01.06.2025 по 21.06.2025.
Виписка містить відомості про надходження коштів, перекази, оплату товарів і послуг із зазначенням дат, часу, сум та контрагентів. Зокрема, відображено зарахування 19.06.2025 - 6 213 грн від платника « ОСОБА_67 »; 20.06.2025 - 4 138 грн від ОСОБА_68 та 2 097 грн від платника « ОСОБА_69 »; 21.06.2025 - 2 084 грн від ОСОБА_70 .
Серед видаткових операцій зазначено платежі 19.06.2025 на користь ломбарду «Благо» на суму 1 868 грн. та Novus на суму 600 грн; 20.06.2025 - «Mobile stile» на суму 150 грн, два платежі на користь «Нової пошти» по 125 грн, а також розрахунки з Bolt, Uklon та магазинами. 21.06.2025 відображено зарахування 125 грн від NovaPay. Залишок коштів на початок зазначеного періоду становив 1 979,42 грн, на кінець - 2 310,77 грн.

Згідно даних протоколу огляду речей, документів та предметів від 22.11.2025, складеним старшим оперуповноваженим ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_54 , зафіксовано огляд предметів, вилучених у ОСОБА_4 під час обшуку.
Оглянуто стартові пакети операторів «Лайфселл» та «Київстар» із номерами НОМЕР_11 , НОМЕР_8 , НОМЕР_12 , а також банківські картки, зокрема картку monobank № НОМЕР_10 .
Крім того, оглянуто чеки: кафе «Grky» за адресою м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 49/11, на суму 293 грн. від 21.06.2025, час друку 17:09; ломбарду «Благо» на суму 1 868 грн. від 19.06.2025, час друку 19:22; магазину Novus за адресою м. Київ, просп. Берестейський, 134/1, на суму 600 грн. від 19.06.2025, час друку 20:06.
Результати огляду проілюстровано чотирма фотографіями. Оглянуті предмети поміщено до конверта й опечатано з пояснювальними написами та підписом особи, яка проводила огляд.

Згідно даних протоколу огляду речей, документів та предметів від 24.11.2025, складеним старшим оперуповноваженим ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_54 , зафіксовано зіставлення відомостей із протоколів огляду від 21.11.2025 та 22.11.2025 щодо листування ОСОБА_4 з особою під нікнеймом « ОСОБА_17 » та руху коштів за її банківським рахунком.
Наведено повідомлення про переказ 13.06.2025 через обмінник 30 доларів США; повідомлення від 19.06.2025 про переказ 150 доларів США, придбання двох SIM-карток та одного телефону, отримання предмета в районі станції метро «Голосіївська». У повідомленнях від 21.06.2025 містяться прохання зняти те, що відбувається, обіцянка додатково сплатити 100 доларів США та запитання про пошкодження скла.
Із банківських даних наведено зарахування: 13.06.2025 - 1 231 грн. через «MoneyTransfer»; 19.06.2025 - 6 213 грн. від « ОСОБА_67 »; 21.06.2025 - 2 084 грн. від ОСОБА_70 . Автор протоколу дійшов висновку, що ці надходження відповідають переказам 30, 150 та 50 доларів США особою « ОСОБА_17 » через сторонніх осіб і сервіси обміну коштів.

Згідно даних протоколу огляду магнітного носія інформації від 24.11.2025, складеним старшим оперуповноваженим ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_54 , оглянуто флешнакопичувач «Hi-Rali» обсягом 16 ГБ. За допомогою програми «CellebriteReader» відкрито збережений на ньому образ мобільного телефону Samsung SM-J530FM, IMEI НОМЕР_6 , отриманий з телефону, викинутого ОСОБА_4 у сміттєвий бак. За результатами огляду образу телефону інформації, яка має значення для цього кримінального провадження, не виявлено.
Результати огляду проілюстровано чотирма фотографіями. Флешнакопичувач поміщено до конверта й опечатано.
Водночас безпосередньо переглянути зазначений образ мобільного телефону суду не вдалося з технічних причин. У зв`язку із цим відомості про результати його огляду суд сприймає в обсязі, зафіксованому у відповідному протоколі огляду та доданих до нього фотозображеннях.

Згідно даних протоколу огляду речей, документів та предметів від 22.11.2025, складеним старшим оперуповноваженим ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_54 , зафіксовано огляд вилучених у ОСОБА_4 під час обшуку стартових пакетів SIM-карток, банківських карток та чеків.
У протоколі зазначено, що ОСОБА_4 19.06.2025 придбала SIM-картки з номерами НОМЕР_8 та НОМЕР_1 , які використовувала в телефоні Samsung, придбаному того ж дня в ломбарді «Благо». За викладом автора протоколу, номер НОМЕР_1 використовувався для реєстрації в застосунку «Нова пошта», а номер НОМЕР_8 зазначався як номер отримувача посилки з імітацією вибухового пристрою. Також указано, що SIM-картка з останнім номером знаходилася в телефоні Samsung SM-J530FM під час його вилучення зі сміттєвого бака.
Оглянуто чеки кафе «Grky» на 293 грн від 21.06.2025 о 17:09, ломбарду «Благо» на 1 868 грн від 19.06.2025 о 19:22 та магазину Novus на 600 грн від 19.06.2025 о 20:06, а також банківські картки, зокрема monobank № НОМЕР_10 . Результати огляду проілюстровано чотирма фотографіями; предмети поміщено до конверта й опечатано.

Згідно з даними протоколу огляду магнітного носія інформації від 21.11.2025, старшим оперуповноваженим ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_54 на виконання доручення слідчого проведено огляд флеш-носія «Kingston 512Gb». Під час дослідження його вмісту виявлено листування між ОСОБА_4 та невстановленою особою з нікнеймом « ОСОБА_17 ». У тексті протоколу зазначено, що при відкритті відповідних чатів відображалися повідомлення, які були видалені з телефону.
Серед досліджених відомостей наведено записи про виклики абоненту «ОСОБА_17», пошукові запити щодо скидання Android до заводських налаштувань, адреси вул. Бульварно-Кудрявська, 51 та поштоматів «Нової пошти», а також інформацію з розділу «Місцеположення».
У повідомленнях, віднесених у протоколі до надісланих особою з нікнеймом « ОСОБА_17 », містяться вказівки щодо відправлення коробки, узгодження її доставки за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 51, залишення відправлення на посту охорони, спостереження за входом та відеофіксації того, як кур`єр заносить посилку. Співрозмовник наполягав на відправленні коробки того самого дня для її доставки наступного дня, водночас запевняючи, що в ній немає нічого, через що слід непокоїтися. Він повідомляв про переказ 50 доларів, зазначав, що ОСОБА_4 вже мала викинути телефон, просив зняти обстановку за додаткові 100 доларів та запитував, чи вибило скло. Також наведено повідомлення про оплачувані підпали автомобілів, після якого співрозмовник написав, що не мав наміру надсилати його ОСОБА_4 .
Серед повідомлень, віднесених у протоколі до надісланих ОСОБА_4 , наведено: «Этого человека не будет в здании?», «Я не могу», а також датовані 21.06.2025 висловлювання: «Но поверь мне, это будет в новостях» та «Ну хоть не измена родине».
За відомостями заключної частини протоколу, у папках «Ноутбук» та «iPhone 7» інформації, яка має значення для цього кримінального провадження, не виявлено. Після огляду флеш-носій поміщено до конверта й опечатано з пояснювальними написами та підписом ОСОБА_71 .
Водночас безпосередньо переглянути зазначений образ мобільного телефону суду не вдалося з технічних причин. У зв`язку із цим відомості про результати його огляду суд сприймає в обсязі, зафіксованому у відповідному протоколі огляду та доданих до нього фотозображеннях.
Згідно з даними протоколу огляду речей, документів та предметів від 22.11.2025, старшим оперуповноваженим ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_54 на виконання доручення слідчого проведено огляд витягу за банківським рахунком ОСОБА_4 в АТ «Універсал Банк» за період з 01.06.2025 до 21.06.2025. Огляд проводився з 09 год 20 хв до 10 год 35 хв.
У дослідженому витязі відображено надходження на рахунок ОСОБА_4 : 13.06.2025 о 12:16 - 1231 грн через «MoneyTransfer»; 19.06.2025 о 12:43 - 6213 грн від « ОСОБА_67 »; 21.06.2025 о 16:50 - 2084 грн від ОСОБА_70 .
Також наведено відомості про оплату 19.06.2025 о 19:22 товару в ломбарді «Благо» на суму 1868 грн та о 20:06 - товару в торговельній мережі «Novus» на суму 600 грн. Крім того, відображено операції з оплати послуг таксі «Uklon» 21.06.2025 о 16:28 та о 17:45.

Згідно з даними протоколу огляду місця події від 21.06.2025, старшим слідчим СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_72 проведено огляд холу (вестибюля) на першому поверсі приміщення за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24. Огляд проведено у присутності двох понятих та за участю користувача приміщення, який надав письмову згоду на його проведення.
Під час огляду при вході до приміщення виявлено запах диму та гару, а на підлозі - сліди сажі. Праворуч від входу на підлозі виявлено та вилучено розпаковану картонну коробку «Нова Пошта», у якій містилися банка з білою сипучою речовиною, провід, пакувальні та оплавлені полімерні матеріали. 
Із коробки також вилучено мобільний телефон «Nomi» із SIM-карткою «Київстар» та проводом до нього, мобільний телефон «Redmi» із SIM-карткою «Київстар» і павербанк. Вилучені предмети упаковано, зокрема телефони та павербанк - до спеціального пакета. Зауважень до протоколу від учасників огляду не надійшло.
Перебіг слідчої дії фіксувався безперервним відеозаписом. Під час судового розгляду судом також безпосередньо досліджено шляхом перегляду додаток до протоколу - відеозапис огляду місця події.

Згідно з даними протоколу обшуку від 21.06.2025, старшим слідчим в особливо важливих справах СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_73 проведено обшук квартири АДРЕСА_12 . Обшук проводився з 17 год 50 хв до 20 год 15 хв у присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_74 та двох понятих. Як підставу його проведення у протоколі зазначено ч. 3 ст. 233 КПК України.
У протоколі наведено пояснення ОСОБА_4 про те, що мобільний телефон, який використовувався для спілкування з « ОСОБА_19 », вона викинула у смітник біля кав`ярні «Улітка» за адресою: м. Київ, вул. Олеся Гончара, 96.
Під час обшуку у ОСОБА_75 виявлено та вилучено належний йому мобільний телефон «iPhone 7», IMEI НОМЕР_13 . У протоколі зазначено, що цим телефоном також користувалася ОСОБА_4 . На столі біля дивана виявлено ноутбук «Toshiba» із зарядним пристроєм. За описом слідчого, на ноутбуці був установлений застосунок «Telegram», у якому здійснено вхід до облікового запису за номером НОМЕР_9 та наявне листування.
Крім того, вилучено картонне упакування SIM-картки «Київстар» із номером НОМЕР_8 , пластикову картку з-під SIM-картки з номером НОМЕР_1 , три фіскальні чеки «grky», «ПриватБанк», «Novus», три банківські картки та ключі. Також вилучено поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження. За наведеними у протоколі поясненнями ОСОБА_75 , пакет належав йому, а його вміст він назвав коноплею, принесеною для власного вживання.
Вилучені предмети упаковано та опечатано. Зауважень і доповнень до протоколу учасники не заявили. Перебіг обшуку фіксувався відеокамерою «Sony» із записом на носій microSD. У протоколі зазначено, що відеозапис призупинявся на час його складання.
Під час судового розгляду судом безпосередньо досліджено шляхом перегляду відеозапис проведення обшуку, долучений як додаток до протоколу від 21.06.2025. Зміст переглянутого відеозапису відповідає відомостям, викладеним у протоколі.

Згідно з даними протоколу огляду місця події від 21.06.2025, старшим слідчим в особливо важливих справах СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_73 у період із 20 год. 30 хв. до 20 год. 45 хв. у присутності двох понятих проведено огляд загальнодоступної ділянки місцевості під вікнами квартири АДРЕСА_12 .
Під час огляду серед рослинності виявлено та вилучено мобільний телефон «iPhone 11», IMEI НОМЕР_14 , з абонентським номером НОМЕР_9 . Поруч із телефоном виявлено картонне упакування SIM-картки з номером НОМЕР_1 , усередині якого містилася пластикова картка з-під SIM-картки з номером НОМЕР_8 .
У протоколі зазначено, що під час обшуку квартири АДРЕСА_9 ОСОБА_4 повідомила про викидання нею телефону та картонного упакування SIM-картки з вікна квартири, а також надала пароль доступу до виявленого телефону.
Вилучені предмети упаковано до синього поліетиленового пакета, який опечатано з використанням бирки з пояснювальними написами. Зауважень і доповнень до протоколу від учасників не надійшло.
Під час огляду здійснювалося фотографування за допомогою «iPhone 15 Pro». До протоколу долучено додаток №1 - ілюстративну фототаблицю, на якій зафіксовано оглянуту ділянку місцевості, розташування телефону та упакування SIM-картки на місці їх виявлення.
Під час судового розгляду судом безпосередньо досліджено шляхом перегляду відеозапис проведення зазначеного огляду, долучений як додаток до протоколу від 21.06.2025. Зміст переглянутого відеозапису відповідає відомостям, викладеним у протоколі.

Згідно з даними ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_76 від 26.06.2025 у справі №760/17186/25, задоволено клопотання слідчого ОСОБА_77 , погоджене прокурором, та надано слідчому ОСОБА_78 дозвіл на проведення обшуку житла ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_79 .
Із мотивувальної частини ухвали вбачається, що клопотання стосувалося обшуку, фактично проведеного 21.06.2025 до постановлення ухвали слідчого судді. За результатами перевірки наведених у клопотанні обставин слідча суддя дійшла висновку про наявність підстав для невідкладного проникнення до житла, пов`язаних зі збереженням предметів, які зберегли сліди кримінального правопорушення або містять відомості, що мають значення для кримінального провадження. В ухвалі також зазначено про дотримання строків звернення до суду з відповідним клопотанням.
Дозвіл надано з метою виявлення та вилучення мобільного телефону «iPhone 7», ноутбука «TOSHIBA» із зарядним пристроєм, картонного упакування SIM-картки «Київстар» із номером НОМЕР_8 , пластикової картки з-під SIM-картки з номером НОМЕР_1 , трьох фіскальних чеків «grky», «ПриватБанк», «NOVUS» та трьох банківських карток. У мотивувальній частині ухвали наведено відомості про вилучення цих предметів під час обшуку 21.06.2025 та визнання їх речовими доказами постановою слідчого. Строк дії ухвали визначено до 26.07.2025 включно.

Згідно з даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 21.06.2025, складеного старшим слідчим СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_72 о 23 год 09 хв, ОСОБА_4 фактично затримано цього ж дня о 20 год 50 хв за адресою: АДРЕСА_2 . Фактичне затримання здійснив старший слідчий в особливо важливих справах зазначеного слідчого управління ОСОБА_80 .
У протоколі зазначено, що затримання здійснено у кримінальному провадженні №22025101110000474 від 09.04.2025 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України. Як підставу затримання підкреслено положення про те, що особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення.
За відомостями протоколу, ОСОБА_4 повідомлено підстави затримання та зміст підозри, роз`яснено процесуальні права й обов`язки, зокрема право на захисника, відмову від надання пояснень і показань, отримання медичної допомоги та повідомлення близьких осіб про затримання. Про її затримання повідомлено матір та відповідний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
У протоколі міститься підписаний ОСОБА_4 запис про те, що додаткового роз`яснення прав вона не потребує. Особистий обшук не проводився, технічні засоби фіксації не застосовувалися. Протокол підписано затриманою, захисником ОСОБА_81 та слідчим ОСОБА_72 .
Згідно з даними копії резолютивної частини ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_76 від 24.06.2025 у справі №760/17160/25, задоволено клопотання слідчого ОСОБА_77 , погоджене прокурором ОСОБА_82 , та застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.08.2025 включно.

Згідно з даними протоколу огляду мобільного телефону від 02.07.2025, співробітником ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_83 на виконання доручення слідчого у приміщенні Фастівського РВ зазначеного управління за адресою: м. Фастів, вул. Шевченка, 42, проведено огляд мобільного телефону «Samsung J5». Огляд тривав із 11 год 00 хв до 12 год 30 хв.
Предметом огляду був телефон чорного кольору, модель SM-J530FM, IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , із SIM-карткою з абонентським номером НОМЕР_15 , який у протоколі зазначено як належний ОСОБА_4 . Телефон перебував у захисному чохлі темного кольору та був поміщений до пакета з написом «Національна поліція України» і пояснювальним написом щодо вилученого предмета.
Після ввімкнення телефону зафіксовано екрани початкового налаштування: вибору мови, ознайомлення з умовами користування, входу до облікових записів Google та Samsung. У поясненні до фотографій №4-7 зазначено, що ввімкнений телефон потребує першого запуску. Також оглянуто меню диспетчера SIM-карток, відомості про модель, ідентифікаційні номери та стан пристрою.
За результатами огляду в протоколі зазначено про відсутність на телефоні інформації, яка має значення для кримінального провадження.
Зовнішній вигляд телефону, його упакування та відображені на екрані відомості зафіксовано на фотографіях №1-12, виконаних за допомогою «Apple iPhone 15 Pro» і включених до протоколу. Після завершення огляду телефон із SIM-карткою поміщено до конверта та опечатано з пояснювальними написами й підписом ОСОБА_84 .

Згідно з даними протоколу огляду магнітного носія інформації від 05 вересня 2025 року, оперуповноваженим ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_48 на виконання доручення слідчого проведено огляд образу мобільного телефону «iPhone 11», IMEI: НОМЕР_14 , який, як зазначено у протоколі, належить ОСОБА_4 . Образ телефону містився на носії інформації ADATA HV320-1T та досліджувався за допомогою програмного забезпечення «CellebriteReader».
Під час огляду виявлено листування ОСОБА_4 з особою, яка користувалася обліковим записом « ОСОБА_17 ». У протоколі зазначено, що відповідні повідомлення були видалені з телефону, та наведено їхній зміст і зображення з інтерфейсу програми.
Зі змісту листування вбачається, що співрозмовник пропонував ОСОБА_4 виконання оплачуваних завдань. Зокрема, обговорювалися відеозйомка ресторану грузинської кухні та пакета біля нього за допомогою застосунку «TimeMark» із відображенням місця, дати й часу, без демонстрації себе та вмісту пакета, за винагороду 200 доларів США, а також розклеювання листівок із QR-кодами з наданням фотозвіту. Надалі співрозмовник повідомляв про скасування цих завдань. Окремо він цікавився розташуванням поблизу ОСОБА_4 об`єктів ТЦК та СБУ.
У подальшому « ОСОБА_17 » запропонував забрати та відправити в межах Києва коробку, обіцяючи сплатити 50 доларів США після відправлення та ще 450 доларів США після її отримання адресатом. Вміст коробки він описував як п`ятилітрову каністру з болтами та гайками. У повідомленнях надавалися вказівки щодо придбання окремого телефону й двох SIM-карток, отримання пакунка за адресою: м. Київ, Голосіївський проспект, 100/2, оформлення відправлення на зазначені співрозмовником імена та доставки за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 51. Співрозмовник також повідомляв про переказ коштів на виконання завдання, зокрема 150 доларів США на необхідні витрати.
Листування містить вказівки фотографувати пакунок, зафіксувати його відправлення на відео, відстежувати доставку, підтримувати зв`язок із кур`єром та прибути до місця вручення. ОСОБА_4 пропонувалося знімати вхід до будівлі й момент, коли кур`єр заноситиме коробку, залишаючись на відеозв`язку. Також обговорювалося передання кур`єру прохання дістати коробку з пакета. Після отримання підтвердження доставки співрозмовник вимагав викинути придбаний телефон. Водночас він запевняв, що в посилці немає нічого, через що варто хвилюватися.
У наступних повідомленнях « ОСОБА_17 » пропонував додаткову винагороду за зйомку того, що відбулося, просив докладно описати побачене та запитував: «а стекла повыбивало?». У листуванні також міститься повідомлення з пропозицією винагороди за підпал автомобіля ТЦК, після якого співрозмовник зазначив, що надіслав його не тому адресату.
Серед повідомлень, які у протоколі віднесено до надісланих ОСОБА_4 , наведено, зокрема: «Я остаток верну если что», «Этого человека не будет в здании?», «Я не могу», а також повідомлення від 21 червня 2025 року: «Но поверь мне, это будет в новостях» і «Ну хоть не измена родине».
Під час огляду також відтворено аудіофайли, зміст яких викладено у протоколі. За наведеним у ньому описом, на записах ОСОБА_4 просить співрозмовника залишатися з нею на зв`язку, повідомляє про сильне нервування та завершення певних дій, обіцяючи згодом розповісти про них особисто. В іншому записі вона говорить про необхідність придбати телефон у ломбарді для кількох використань, після чого його потрібно буде викинути. Ще в одному аудіоповідомленні йдеться про необхідність одразу після дзвінка кур`єра виїхати за відповідною адресою.
Крім того, у протоколі описано відеофайли із зображеннями чорного поліетиленового пакета, поштомата компанії «Нова пошта» та екрана телефону з відкритим застосунком цієї компанії. На одному із записів, за описом протоколу, ОСОБА_4 переглядає історію переміщення відправлення №20451190032534. На інших зафіксовано відомості про посилку, зокрема адресу доставки: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 51, номер телефону одержувача НОМЕР_15 та оплату доставки в сумі 125 грн.
Перебіг і результати огляду проілюстровано зображеннями у протоколі. Додатком до нього визначено носій інформації ADATA HV320-1T.
Водночас безпосередньо переглянути на носії інформації ADATA HV320-1T зазначений образ мобільного телефону суду не вдалося з технічних причин. У зв`язку із цим відомості про результати його огляду суд сприймає в обсязі, зафіксованому у відповідному протоколі огляду та доданих до нього фотозображеннях.

Оцінивши досліджені під час судового розгляду докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, зіставивши їх зі змістом пред`явленого обвинувачення і доводами сторони захисту, суд дійшов таких висновків.

Вирішуючи питання про доведеність пред`явленого обвинувачення, суд керується презумпцією невинуватості, закріпленою у статті 62 Конституції України та статті 17 КПК України. Обов`язок довести винуватість особи поза розумним сумнівом покладається на сторону обвинувачення. Обвинувачена не зобов`язана доводити свою невинуватість, а висновок про її винуватість не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 91 КПК України доказуванню підлягають, зокрема, винуватість обвинуваченої, форма її вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. З урахуванням статті 92 КПК України саме сторона обвинувачення повинна довести обставини, які свідчать про наявність у діянні ОСОБА_4 всіх обов`язкових ознак інкримінованого їй кримінального правопорушення.

За правилами статті 94 КПК України кожний доказ підлягає оцінці щодо його належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів - щодо достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жодному доказу не може надаватися наперед установленого значення. КПК України

ОСОБА_4 обвинувачується у закінченому замаху на терористичний акт, учинений за попередньою змовою групою осіб. Для такого висновку необхідно встановити не лише її участь у переміщенні та доставленні посилки, а й те, що вона усвідомлювала характер запланованого діяння та свідомо брала участь у його здійсненні з інкримінованою метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

Відповідно до статей 15 і 24 КК України замах передбачає прямий умисел. У цьому провадженні доказуванню підлягає, зокрема, те, чи охоплювалося усвідомленням обвинуваченої використання посилки для вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого статтею 258 КК України, та чи були її дії спрямовані на реалізацію саме такого задуму. Для встановлення відповідної обізнаності не вимагається доводити знання нею всіх технічних особливостей пристрою. Водночас підозра щодо сумнівного характеру доручення або усвідомлення необхідності приховувати контакти ще не визначають змісту умислу на конкретне кримінальне правопорушення КК України

Суд виходить із того, що умисел може бути встановлений за сукупністю непрямих доказів: змістом спілкування, характером узгоджених дій, поведінкою до, під час і після події. Відсутність зізнання або повідомлення з прямим згадуванням вибухового пристрою сама собою не виключає доведеності обвинувачення. Однак висновок, зроблений із непрямих доказів, повинен враховувати весь установлений контекст та витримувати зіставлення з іншими розумними поясненнями події.

Наведені вище матеріали підтверджують, що ОСОБА_4 підтримувала зв`язок із користувачем, який представлявся як « ОСОБА_17 », погодилася за винагороду виконувати його доручення, придбала окремий мобільний телефон і SIM-картки, забрала пакунок із визначеного місця, організувала його пересилання, відстежувала доставлення, спілкувалася з кур`єром та перебувала поблизу місця вручення. Отже, її участь у фактичному переміщенні посилки підтверджується взаємопов`язаними відомостями з різних джерел.

Разом із тим установлення цієї послідовності дій не усуває необхідності з`ясувати, що саме було відомо обвинуваченій про призначення пакунка та який результат вона усвідомлено прагнула забезпечити.

Відомості, що стали підставою для початку досудового розслідування, повідомлення оперативних підрозділів та матеріали щодо діяльності інших осіб розкривають обставини виявлення можливих протиправних намірів і перевірки відповідної інформації. Однак загальні відомості про організацію підпалів, вибухів чи залучення виконавців через мережу Інтернет не можуть автоматично підтверджувати обізнаність ОСОБА_4 про такі наміри. Для висновку щодо її винуватості необхідний доказовий зв`язок між цими відомостями та її власними діями, усвідомленням і домовленостями.

У цьому аспекті суд окремо оцінює лист від 30 квітня 2025 року № 51/34-689, у якому наведено інформацію про намір особи, що користувалася відповідним обліковим записом, залучити до виконання завдання іншу особу, не повідомляючи їй про справжній вміст пакунка та пояснюючи його як фарбу.

Цей документ стосується іншого, ранішого епізоду. ОСОБА_4 як залучений виконавець у ньому не названа. Тому суд не розцінює його як безпосереднє підтвердження того, що саме обвинувачену було введено в оману під час подій, які розглядаються. Водночас зміст документа має значення для перевірки припущення про те, що особам, залученим до переміщення пакунків, обов`язково повідомляли їх справжнє призначення. Самі матеріали обвинувачення містять відомості про можливість використання необізнаного виконавця.

Невстановлення тотожності осіб, які представлялися як « ОСОБА_23 » та « ОСОБА_20 », не дозволяє без додаткових доказів переносити зміст домовленостей однієї з них з іншими учасниками на спілкування ОСОБА_4 . При цьому відсутність установлених анкетних даних співучасника сама собою не виключає попередньої змови. Вирішальним є доведення спільного умислу на конкретне кримінальне правопорушення, а не лише встановлення імені особи, з якою підтримувався зв`язок.

Показання свідка ОСОБА_9 та матеріали проведених за її участю негласних слідчих (розшукових) дій підтверджують обставини отримання нею вказівок, підготовки пакунка під контролем правоохоронних органів, його оформлення та залишення у визначеному місці. Ці відомості узгоджуються з подальшою фіксацією отримання пакунка ОСОБА_4 .

Водночас обізнаність ОСОБА_9 про справжній характер завдання, зміст її спілкування з особою, яка надавала вказівки, та відомі їй обставини підготовки пристрою не можуть автоматично приписуватися обвинуваченій. Наведені показання не підтверджують повідомлення ОСОБА_4 про відповідні обставини чи її участі в обговоренні виготовлення, спорядження або приведення пристрою в дію.

Виготовлення та використання імітаційного засобу в межах контролю за вчиненням злочину суд оцінює з урахуванням характеру інкримінованого діяння. Сам факт використання такого засобу та відсутність реального вибухового ураження не є достатньою підставою для виключення замаху: необхідно встановити, яке діяння особа мала намір учинити та якими вона вважала властивості предмета. Тому висновок суду не ґрунтується на міркуванні, що застосування імітаційного пристрою саме собою означає невинуватість обвинуваченої.

Так само відомості про безпечність конкретного зразка, дослідженого спеціалістом, підлягають оцінці в межах предмета відповідного дослідження. Вони не можуть довільно поширюватися на інші предмети чи використовуватися для встановлення того, що знала обвинувачена.

Протоколи негласних слідчих (розшукових) дій, відомості про поштове відправлення, зображення поштомата, пакунка та екрана телефону із застосунком «Нова Пошта» взаємно узгоджуються щодо фактичного отримання, пересилання й відстеження посилки. Вони підтверджують виконання обвинуваченою конкретних вказівок і спростовують можливість пояснити її причетність до переміщення пакунка випадковим збігом обставин.

Однак зазначення у протоколі, що перебування особи поблизу будівлі мало на меті «контроль спрацювання», потребує підтвердження змістом зафіксованих дій та іншими доказами. Саме по собі таке формулювання наведене у протоколі особою, що його склала не є окремим доказом внутрішнього ставлення обвинуваченої до події. Спостереження за доставленням і виконання вказівки щодо відеозйомки підтверджені, але їх терористична спрямованість підлягає самостійному доказуванню.

Суд також враховує, що повторне відображення однієї події в кількох документах або повторний опис тих самих електронних даних не створюють кількох незалежних підтверджень умислу. Значення має походження відомостей і їх фактичний зміст.

Показання свідка ОСОБА_12 узгоджуються з іншими матеріалами щодо перевезення обвинуваченої з пакунком 20 червня 2025 року. Показання підтверджують переміщення пакунка, однак не містять відомостей про ознайомлення обвинуваченої з його внутрішнім умістом.

Істотне значення суд надає показанням кур`єра - свідка ОСОБА_85 про спілкування з відправницею, уточнення адреси, вказівки щодо місця вручення та передання коробки до приміщення «Грузинського легіону». Ці показання узгоджуються з іншими доказами в частині телефонних контактів, доставлення посилки та її отримання у відповідній будівлі.

У цій частині показання кур`єра суперечать поясненням ОСОБА_4 про її непричетність до зміни місця доставлення та необізнаність щодо «Грузинського легіону». Суд не приймає відповідні заперечення обвинуваченої беззастережно. Адреса, зазначена в електронному відправленні, сама собою не спростовує можливості подальшого усного уточнення місця вручення під час телефонної розмови.

Разом із тим необхідно розмежовувати відомості про адресу, формально зазначену в поштових документах, та усні вказівки кур`єру щодо фактичного місця вручення. Доведеність таких вказівок не означає, що в електронній системі обов`язково було оформлено переадресування.

Обізнаність про установу, до якої доставлялася коробка, та участь в уточненні місця її вручення є обставинами, що посилюють підозру щодо характеру участі обвинуваченої. Проте показання кур`єра не містять відомостей про обговорення з нею вибухових властивостей пакунка, його спрацювання або мети залякування населення. Виявлена суперечність у поясненнях обвинуваченої потребує врахування при оцінці їх достовірності, але зазначене не доводить обізнаності обвинуваченої щодо дійсного змісту посилку. 

Показання свідка ОСОБА_86 підтверджують отримання пакунка, виникнення шуму та диму невдовзі після його доставлення і сприйняття присутніми цієї події як небезпечної. Вони узгоджуються з результатами огляду місця події та матеріалами проведеного контрольованого заходу. Водночас цей свідок не повідомив обставин, які дозволяли б установити, що до доставлення посилки ОСОБА_4 знала про можливість відповідного спрацювання та бажала реалізації терористичного задуму.

Протокол огляду приміщення за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, фотографії та вилучені предмети підтверджують стан місця події, наявність коробки, компонентів пристрою і слідів його спрацювання. Ці докази характеризують об`єктивні обставини події. Відомостей про виготовлення або спорядження пристрою самою ОСОБА_4 , установлення нею механізму приведення його в дію чи здійснення нею відповідного запуску наведені матеріали не містять.

Оцінюючи листування з користувачем « ОСОБА_17 », суд ураховує як повідомлення, на які посилається сторона захисту, так і ті його фрагменти, що можуть свідчити проти обвинуваченої.

До останніх належать обговорення оплачуваних завдань щодо відеозйомки закладу грузинської кухні та пакета поблизу нього, використання застосунку з фіксацією часу й місця, вимоги не показувати себе та вміст пакета, запитання про розташування об`єктів ТЦК і СБУ, а надалі - вказівки придбати окремий телефон та SIM-картки, забрати пакунок із прихованого місця, використовувати зазначені співрозмовником дані, контролювати доставлення та позбутися телефону.

Суд не розцінює сукупність таких умов як звичайні умови пересилання особистої посилки. Не відповідає звичайному характеру такої послуги й обіцяна винагорода - 50 доларів США після відправлення та ще 450 доларів США після отримання пакунка адресатом. Виконання цих вказівок, підтримання зв`язку з кур`єром і перебування біля місця вручення є вагомими непрямими доказами, які потребують оцінки при встановленні змісту умислу.

Водночас із листування вбачається, що співрозмовник повідомляв обвинуваченій пояснення щодо вмісту коробки як каністри з болтами та гайками, запевняв у відсутності причин для хвилювання, давав вказівки дістати коробку із зовнішнього пакета, а не ознайомлюватися з її вмістом. Ці повідомлення стосуються саме спілкування з ОСОБА_4 та утворюють фактичну основу для перевірки її доводу про приховування від неї справжнього призначення пакунка.

Суд не вважає запевнення співрозмовника доказом безпечності предмета. Їх значення полягає в іншому: вони характеризують інформацію, яку отримувала обвинувачена від особи, чиї вказівки виконувала. При оцінці її обізнаності неможливо врахувати лише вимоги щодо приховування контактів і водночас усунути з контексту пояснення, якими співрозмовник супроводжував доручення.

Обговорення попередніх завдань також не може ототожнюватися з доведеністю їх виконання або згоди на будь-яке запропоноване кримінальне правопорушення. Зокрема, повідомлення про підпал автомобіля ТЦК, після якого співрозмовник зазначив, що надіслав його не тому адресату, характеризує зміст отриманої інформації та підлягає врахуванню разом з іншими обставинами. Однак воно саме по собі не підтверджує прийняття ОСОБА_4 відповідного завдання.

Повідомлення «Этого человека не будет в здании?» суд оцінює як обставину, що може мати значення для перевірки її обізнаності та не повинна залишатися поза увагою. Проте для висновку про погодження заподіяння шкоди необхідно встановити його зміст у конкретному контексті розмови. Саме запитання про перебування особи в будівлі, без установленого зв`язку з обговоренням вибуху чи іншого небезпечного впливу, не дає однозначної відповіді щодо змісту умислу.

Так само повідомлення «Я не могу», «Я остаток верну если что» не є самостійним підтвердженням ані усвідомленої участі в терористичному акті, ані добровільної відмови від його вчинення. Їх доказове значення визначається тим, від яких саме дій особа відмовлялася, що їй на той час було відомо та в якій послідовності відбувалося спілкування.

Істотне значення для оцінки подальших повідомлень має співвідношення часу доставлення посилки, спрацювання пристрою та виникнення відповідних реплік у листуванні.

У протоколі про результати контролю за вчиненням злочину доставлення пакунка до приміщення зафіксовано о 17 год. 43 хв. 21 червня 2025 року, після чого описано приведення імітаційного засобу в дію; завершення заходу зазначено о 17 год. 44 хв. Така послідовність має враховуватися при зіставленні повідомлень із подією та не може бути замінена пізнішим часом лише тому, що його наведено в іншому викладі обставин.

Повідомлення «Но поверь мне, это будет в новостях» необхідно оцінювати з урахуванням відображеного в електронних даних часового поясу. За зіставлення часової позначки 14 год. 49 хв. 41 с. із тригодинною різницею відповідний час становить 17 год. 49 хв. 41 с., тобто є пізнішим за описане у протоколі доставлення пакунка та спрацювання засобу. Водночас арифметичне переведення часу не усуває необхідності враховувати точність і налаштування джерел його фіксації.

За наведеного співвідношення часу відсутні достатні підстави надавати цій фразі значення завчасного повідомлення про запланований терористичний акт. Її зміст допускає оцінку як реакції на подію, про яку особі вже стало відомо. Прогнозування суспільного розголосу побаченого не є тотожним попередній обізнаності про те, що має відбутися.

Емоційні та нецензурні повідомлення після доставлення посилки суд також розглядає у зв`язку з послідовністю спілкування. Вони узгоджуються з поясненням про різку реакцію на несподівану подію, однак самі собою не доводять необізнаності: подібна реакція може бути викликана й страхом наслідків власних дій. Тому суд не робить висновку про відсутність умислу лише з емоційного характеру висловлювань. Водночас ці репліки не можуть ігноруватися при перевірці версії обвинувачення про завчасне усвідомлення та погодження результату.

Запитання «а стекла повыбивало?», пропозиції додаткової винагороди за зйомку та вимоги докладніше описати побачене належать співрозмовнику «ОСОБА_17». Вони характеризують його зацікавленість у наслідках події. Приписування цих висловлювань ОСОБА_4 або перенесення на неї виявленої в них обізнаності іншої особи було б необґрунтованим.

Щодо повідомлення «Ну хоть не измена родине», авторство якого обвинувачена заперечує, суд ураховує необхідність перевірки його віднесення до конкретного учасника листування, часу та контексту. Саме заперечення авторства не доводить недостовірності електронного повідомлення. Разом із тим, навіть за умови його належності ОСОБА_4 , наведена фраза не містить визнання попереднього знання про небезпечний уміст посилки, домовленості про її підрив чи усвідомленої участі в досягненні терористичної мети. Побутове висловлювання щодо можливої правової оцінки події, яка сталася, не замінює доказування конкретних ознак інкримінованого діяння.

Аудіоповідомлення, в яких ідеться про нервування, прохання залишатися на зв`язку, придбання телефону для нетривалого використання та необхідність виїхати після дзвінка кур`єра, підтверджують залученість обвинуваченої до виконання доручення і його координацію. Однак сильне нервування саме собою не розкриває причини цього стану та не дає достатніх підстав установити знання про вибухове призначення предмета.

Висновки експертів, протоколи оглядів мобільних телефонів, SIM-карток, комп`ютерної техніки та носіїв інформації підтверджують виявлення і копіювання відповідних електронних даних, зокрема наявних і видалених файлів та повідомлень. Суд ураховує ці матеріали в межах установлених ними обставин.

При цьому виявлення відновлених повідомлень не означає автоматичного відновлення всього спілкування за відповідний період. Відмінність між кількістю збережених повідомлень учасників чату сама собою не доводить фальсифікації, але й не дає підстав припускати зміст невиявлених реплік. Прогалини в листуванні не можуть заповнюватися припущенням, що саме в них містилося погодження терористичного задуму.

Технічна фіксація належності повідомлення певному обліковому запису, його відновлення та відображення у звіті мають значення для встановлення походження і змісту даних. Висновок про умисел обвинуваченої є результатом судової оцінки цих даних у сукупності з іншими доказами та не випливає автоматично із самого факту застосування спеціального програмного забезпечення.

Суд розмежовує результати дослідження різних пристроїв. Відсутність відомостей, що мають значення для провадження, під час огляду телефону Samsung J5 або відповідного носія з його даними не спростовує виявлення листування в даних iPhone 11. Водночас висновок щодо інформації, доступної в межах конкретного дослідження, не дозволяє стверджувати, що на пристрої раніше не існувало інших даних.

Результати огляду телефону Samsung, стан його первинного налаштування, відомості про пошук способу скидання налаштувань та обставини залишення телефону в смітнику є значущими для оцінки дій, спрямованих на усунення слідів контактів. Проте ці обставини не дозволяють без додаткового обґрунтування встановити, які саме відомості було видалено, коли це зроблено та який зміст умислу приховувався.

Показання свідків ОСОБА_28 і ОСОБА_16 підтверджують виявлення телефону в смітнику. Відмінності між відомостями про наявність SIM-карток у момент його виявлення та описами в подальших документах потребують урахування при оцінці відповідної частини матеріалів. Водночас зв`язок обвинуваченої з придбанням окремого телефону та використанням відповідних номерів підтверджується також документами про придбання, пакуванням SIM-карток і змістом спілкування.

Відомості банку, протоколи їх огляду та зіставлення з листуванням підтверджують отримання обвинуваченою коштів і здійснення витрат у період виконання доручень. Узгодження окремих надходжень із повідомленнями про оплату та необхідні витрати підтверджує оплатний характер відносин із особою, яка надавала вказівки. Витрати на придбання телефону, пересування та пересилання посилки додатково пов`язують фінансові операції з установленими діями.

Проте встановлення надходження коштів від конкретного платника не є автоматичним установленням того, що цей платник є користувачем « ОСОБА_17 », представником іноземної держави чи учасником відповідного задуму. Так само отримання винагороди за виконання дій не визначає всього змісту обізнаності одержувача.

Суд не виключає можливості поєднання корисливого мотиву з терористичною метою. Пояснення про потребу в коштах не спростовує обвинувачення саме собою. Водночас доведеність матеріальної зацікавленості не звільняє сторону обвинувачення від доказування усвідомленої участі в діянні з ознаками, передбаченими статтею 258 КК України.

Інформація операторів електронних комунікацій підтверджує використання відповідних номерів, контакти та перебування пристроїв у зонах обслуговування базових станцій. У поєднанні з іншими матеріалами вона має значення для перевірки переміщень і зв`язків. Однак ці дані не відтворюють змісту всіх розмов і самі собою не визначають точного місця перебування особи в конкретній будівлі.

Показання водія ОСОБА_87 , відомості про поїздки та оплати мають значення для перевірки пересування ОСОБА_4 21 червня 2025 року. Водночас приблизний час, названий свідком за пам`яттю, не повинен ототожнюватися з точною часовою позначкою технічного запису. Сукупність таких відомостей підлягає зіставленню з часом доставлення посилки та подальшого спілкування.

Результати обшуку житла, огляду території під вікнами, вилучення телефонів, комп`ютера, пакування SIM-карток, платіжних документів та інших предметів підтверджують зв`язок обвинуваченої з відповідними засобами комунікації і виконанням доручення. Показання понятих у цій частині характеризують обставини виявлення та вилучення предметів.

Викидання iPhone 11 під час проведення слідчої дії є обставиною, що свідчить проти обвинуваченої, оскільки узгоджується з намаганням перешкодити отриманню інформації з пристрою. Однак оцінка цієї поведінки повинна враховувати, що вона мала місце після події. Намагання приховати відомості про власну участь у доставленні пакунка після того, як особі стало відомо про його спрацювання, не дозволяє без інших достатніх доказів визначити, що їй було відомо до доставлення.

Ухвали слідчого судді, постанови, доручення, документи про розсекречення матеріалів, протоколи затримання та інші процесуальні документи оцінюються відповідно до питань, які ними вирішувалися. 

Суд також розмежовує відомості про факти, одержані з досліджених доказів, та пояснення і доводи, викладені сторонами у промовах та процесуальних звереннях. Повторення певної версії події в такому зверненні не перетворює її на незалежне підтвердження відповідних обставин.

Заперечення захисту щодо використання обвинуваченої іншими особами та характеру участі правоохоронних органів підлягають перевірці на підставі конкретних матеріалів. Саме застосування імітаційного засобу й участь конфіденційного співробітника не доводять провокації. Водночас ці обставини не дозволяють припускати, що кожному фактичному виконавцю окремих дій був відомий увесь задум особи, яка надавала вказівки. Висновок про недостатність доказів умислу ОСОБА_4 не залежить від визнання доведеним її твердження про провокацію.

Оцінюючи докази в сукупності, суд ураховує взаємне посилення обставин, на які посилається обвинувачення: незвичайний розмір винагороди, придбання окремого телефону та SIM-карток, отримання пакунка з прихованого місця, використання зазначених співрозмовником даних, контроль за доставленням, уточнення місця вручення, обізнаність про установу-адресата, відеозйомку, позбавлення телефону та подальшу поведінку під час обшуку.

Ці обставини дають підстави критично поставитися до показань обвинуваченої про сприйняття всього доручення як цілком звичайної і безумовно правомірної роботи. Вони підтверджують її свідому участь у координованих діях щодо посилки та виконання вимог, спрямованих на приховування контактів.

Однак для вирішення пред`явленого обвинувачення необхідно встановити більше, ніж сумнівність доручення або готовність виконувати вказівки в умовах приховування. Необхідно довести, що обвинувачена усвідомлювала призначення пакунка для вчинення терористичного акту та свідомо долучилася до реалізації відповідного спільного задуму.

Сукупність досліджених судом доказів не усуває розумного сумніву щодо того, чи була ОСОБА_4 , виконуючи за винагороду незвичайне за своїми умовами доручення, обізнана про справжній вміст і призначення пакунка. Такий сумнів має конкретне фактичне підґрунтя, оскільки у листуванні співрозмовник повідомляв їй, що в пакунку міститься каністра з болтами та гайками, запевняв у відсутності причин для хвилювання та надавав вказівки щодо поводження лише із зовнішнім пакуванням. Водночас доказів участі обвинуваченої у виготовленні чи підготовці пристрою, ознайомлення з його внутрішнім умістом або повідомлення їй про його справжнє призначення суду не надано. Зміст і послідовність подальшого спілкування після доставлення посилки також не дають підстав для однозначного висновку про її попередню обізнаність щодо наслідків, які мали настати.

Кожна із зазначених обставин окремо не є достатньою для вирішення питання про наявність прямого умислу, тому суд оцінює їх у взаємозв`язку. Матеріали листування, які підтверджують виконання ОСОБА_4 вказівок щодо одержання, пересилання та доставлення пакунка, водночас свідчать, що співрозмовник надавав їй відомості про його начебто безпечний уміст. За таких обставин доведеність погоджених дій щодо переміщення посилки не є тотожною доведеності того, що ОСОБА_4 усвідомлювала терористичний характер спільного задуму, передбачала відповідні суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання.

Суд критично оцінює твердження ОСОБА_4 про її необізнаність щодо місця фактичного вручення посилки та розташування там «Грузинського легіону», оскільки вони не узгоджуються з показаннями кур`єра ОСОБА_88 ця суперечність стосується обставин доставлення посилки та сама собою не доводить, що обвинувачена знала про її справжній вміст і небезпечне призначення. Тому неприйняття судом окремих тверджень ОСОБА_4 не усуває обов`язку сторони обвинувачення довести всі ознаки інкримінованого їй кримінального правопорушення, зокрема наявність прямого умислу та спеціальної мети.

Емоційні й нецензурні повідомлення ОСОБА_4 після доставлення посилки самі собою не доводять її обізнаності про заплановану подію, оскільки така реакція могла бути зумовлена різними причинами. Водночас їх зміст і час надсилання узгоджуються з версією про те, що наслідки доставлення посилки були для неї несподіваними. Тому суд ураховує ці повідомлення разом з іншими доказами, однак не надає їм самостійного та вирішального значення при встановленні змісту умислу обвинуваченої.

Відтворення послідовності дій учасників події не завершує доказування, якщо невстановленим залишається зміст умислу обвинуваченої. Обізнаність однієї особи не може автоматично приписуватися іншій, а підозрілий характер доручення не звільняє від необхідності встановити, який саме задум охоплювався усвідомленням і волею його виконавиці.

У цьому провадженні не доведено поза розумним сумнівом, що домовленість ОСОБА_4 зі співрозмовником охоплювала спільне вчинення саме терористичного акту. Доведена координація отримання, пересилання та вручення пакунка не усуває сумніву щодо того, чи була їй відома терористична спрямованість цих дій. Відповідно, недостатньо обґрунтованим залишається і висновок про попередню змову на вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Твердження про те, що обвинувачена повинна була здогадатися про справжній характер доручення, не замінює доказування прямого умислу. Суд не може перейти від оцінки її поведінки як необачної, легковажної або такої, що викликає підозру, до висновку про усвідомлене вчинення замаху на терористичний акт без доведення необхідних для цього обставин.

Суспільна небезпека терористичних посягань, особливості обстановки воєнного стану та характер установи, до якої доставлено пакунок, вимагають ретельної оцінки доказів, але не змінюють предмета та стандарту доказування щодо конкретної особи.

Суд наголошує, що обов`язок сторони обвинувачення охоплює доведення всіх обов`язкових ознак інкримінованого діяння. Він не може бути перекладений на ОСОБА_4 шляхом висунення до неї вимоги довести свою необізнаність про справжнє призначення посилки.

Ухвалення виправдувального вироку не залежить від підтвердження стороною захисту кожної обставини запропонованої нею версії. Вирішальним є те, чи дозволяють докази обвинувачення подолати розумний сумнів щодо винуватості. Непереконливість окремих показань обвинуваченої сама по собі не усуває прогалин у доказуванні.

Отже, сторона обвинувачення довела фактичну участь ОСОБА_4 в отриманні, пересиланні та організації доставлення посилки. Проте сукупність досліджених доказів не дозволяє визнати доведеним поза розумним сумнівом, що ці дії були вчинені нею з прямим умислом на терористичний акт, з інкримінованою спеціальною метою та за попередньою домовленістю про спільне вчинення саме такого кримінального правопорушення.

Недоведеність зазначених обов`язкових ознак не може бути усунута посиланням на кількість процесуальних документів, загальну небезпечність задуму інших осіб або припущенням, що виконання вказівок щодо пакунка неодмінно означало обізнаність ОСОБА_4 про його справжній вміст, небезпечне призначення та мету доставлення.

Сумніви, які залишилися після оцінки доказів у їх взаємозв`язку, стосуються обов`язкових ознак складу інкримінованого діяння. Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 КПК України вони підлягають тлумаченню на користь обвинуваченої.

За таких обставин ОСОБА_4 підлягає виправданню за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною другою статті 258 КК України, на підставі пункту 3 частини першої статті 373 КПК України - у зв`язку з недоведеністю того, що в її діянні є склад інкримінованого кримінального правопорушення.

Щодо процесуальних витрат:
Згідно з наданими довідками-розрахунками у кримінальному провадженні понесено витрати:
- за проведення експертизи згідно з висновком експерта від 14 жовтня 2025 року № СЕ25-305/2 - у розмірі 14 262 грн 40 коп.;
- за проведення експертизи згідно з висновком експерта від 06 листопада 2025 року № СЕ25-392/2 - у розмірі 14 262 грн 40 коп.
Загальний розмір процесуальних витрат становить 28 524 грн 80 коп.
Оскільки суд ухвалює виправдувальний вирок, а зазначені експертизи проведені за ініціативою сторони обвинувачення, відповідно до статей 122, 124, 126 КПК України процесуальні витрати у загальному розмірі 28 524 грн 80 коп. необхідно віднести на рахунок держави.

Щодо речових доказів та арешту майна:
Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Особисті речі ОСОБА_4 , які не є предметами, вилученими з цивільного обороту, та щодо яких відсутні передбачені законом підстави для спеціальної конфіскації, підлягають поверненню їй після набрання вироком законної сили.
Речовини, які відповідно до висновку експерта є канабісом масою 0,445 г та екстрактом канабісу масою 0,070 г, є наркотичними засобами, обіг яких обмежено, а тому відповідно до пункту 3 частини дев`ятої статті 100 КПК України підлягають знищенню.
Картонна коробка з написом «Нова пошта», полімерна пляшка з болтами, скляна пляшка із сипучою речовиною та дротами, фрагменти пакування, телефони «Nomi» і «Redmi» із сім-картками та приєднаними дротами, а також павербанк «Froove», які в сукупності становили складові імітаційного вибухового пристрою, не мають самостійної цінності та не можуть надалі використовуватися за своїм звичайним призначенням, у зв`язку із чим підлягають знищенню після набрання вироком законної сили.
Мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J530FM» був придбаний за кошти, надані співрозмовником, та фактично використовувався ОСОБА_4 для листування і виконання його доручень. Проте факт такого використання не усуває встановленої судом недоведеності її обізнаності про терористичний характер задуму.
Оскільки щодо ОСОБА_4 ухвалюється виправдувальний вирок, а телефон не є майном, вилученим із цивільного обороту, правові підстави для застосування до нього спеціальної конфіскації відсутні. Тому телефон разом із чохлом підлягає поверненню ОСОБА_4 , тоді як виготовлені з нього електронні копії інформації підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання.
Інформаційні носії, що є додатками до протоколів огляду, зокрема накопичувач «ADATA HV320-1T», а також документи та виготовлені копії електронних даних необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання.
Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. З огляду на виправдання ОСОБА_4 та вирішення судом долі речових доказів накладені у цьому кримінальному провадженні арешти майна підлягають скасуванню.

Щодо запобіжного заходу:
ОСОБА_4 на час ухвалення вироку утримується під вартою.
Відповідно до частини першої статті 377 КПК України, якщо обвинувачена тримається під вартою, суд у разі її виправдання звільняє її з-під варти в залі судового засідання.
Згідно із частиною третьою статті 534 КПК України виправдувальний вирок або судове рішення, що звільняє обвинувачену з-під варти, виконується в цій частині негайно після його проголошення.
Отже, застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню, а вона - негайному звільненню з-під варти в залі судового засідання.
Керуючись статтею 62 Конституції України, статтями 17, 91, 92, 94, 100, 122, 124, 126, 174, 368-371, 373, 374, 376, 377, 394, 395, 532, 534 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за частиною другою статті 15, частиною другою статті 258 КК України та виправдати на підставі пункту 3 частини першої статті 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю того, що в її діянні є склад кримінального правопорушення.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, - скасувати.
ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти в залі судового засідання.
Вирок у частині звільнення ОСОБА_4 з-під варти підлягає негайному виконанню після його проголошення.
Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз згідно з висновками експертів від 14 жовтня 2025 року № СЕ25-305/2 та від 06 листопада 2025 року № СЕ25-392/2, у загальному розмірі 28 524 (двадцять вісім тисяч п`ятсот двадцять чотири) гривні 80 копійок віднести на рахунок держави.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 липня 2025 року у справі № 760/17172/25 на: 
- мобільний телефон «iPhone 11», IMEI НОМЕР_14 , із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_9 ;
- картонне пакування з-під сім-картки з абонентським номером НОМЕР_1 ;
- пластикову картку з-під сім-картки з абонентським номером НОМЕР_8 , - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 липня 2025 року у справі № 760/17175/25 на мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J530FM», чорного кольору, та силіконовий захисний чохол темного кольору, - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 липня 2025 року у справі № 760/17178/25 на:
- картонну коробку з написом «Нова пошта»;
- полімерну пляшку з болтами;
- скляну пляшку із сипучою речовиною та дротами з картонного пакування і фрагментами полімерної плівки;
- мобільний телефон марки «Nomi» із сім-карткою «Київстар» та приєднаними дротами;
- мобільний телефон марки «Redmi» із сім-карткою «Київстар»;
- павербанк марки «Froove», - скасувати.
Речові докази:
- мобільний телефон «iPhone 11», IMEI НОМЕР_14 , із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_9 ;
- картонне пакування з-під сім-картки з абонентським номером НОМЕР_1 ;
- пластикову картку з-під сім-картки з абонентським номером НОМЕР_8 ;
- мобільний телефон «iPhone 7», IMEI НОМЕР_16 ;
- ноутбук «Toshiba» із зарядним пристроєм;
- банківські картки № НОМЕР_10 , № НОМЕР_17 та № НОМЕР_18 , 
після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 .
Мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J530FM», чорного кольору, та силіконовий захисний чохол темного кольору після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 .
Канабіс масою у перерахунку на висушену речовину 0,445 г та екстракт канабісу масою у перерахунку на висушену речовину 0,070 г, упаковані до сейф-пакета № 300007532, після набрання вироком законної сили знищити у встановленому законом порядку.
Картонну коробку з написом «Нова пошта», полімерну пляшку з болтами, скляну пляшку із сипучою речовиною та дротами, фрагменти пакування і полімерної плівки, мобільні телефони марок «Nomi» та «Redmi» із сім-картками і приєднаними дротами, павербанк марки «Froove», які становили складові імітаційного вибухового пристрою, після набрання вироком законної сили знищити у встановленому законом порядку.
Інформаційні носії, що є додатками до протоколів огляду, зокрема накопичувач «ADATA HV320-1T», документи, фіскальні чеки та виготовлені копії електронної інформації залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів із дня його проголошення, а обвинуваченою, яка трималася під вартою, - у той самий строк із моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя