Справа № 559/3084/26 
Провадження № 2-а/559/52/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2026 року  м. Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області 
в складі головуючого судді Макеєва С.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
в с т а н о в и в :
І. Стислий виклад позиції сторін.
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. 
В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до Постанови № 1/582 по справі про адміністративне правопорушення від 14.07.2026, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 статті ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Предметом даного спору є правомірність/протиправність Постанови № 1/582 від 14 липня 2026 року, якою застосовано до позивача штраф у розмірі 17000 грн. В Постанові зазначено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що Постанова винесена незаконно, без дослідження суб`єктивної сторони правопорушення та за відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення виходячи з наступного.
Під особистий підпис повістку для прибуття до ТЦК з метою уточнення військово-облікових даних ОСОБА_1 не отримував, доказів її надсилання відповідачем за фактичним місцем його проживання рекомендованим поштовим відправленням, поштовим відправленням з оголошеною цінністю з описом вкладення відповідачем при винесенні Постанови не надано - тому інкриміноване йому звинувачення у не прибутті за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 є необґрунтованим і протиправним.
В Постанові зазначено, що повістку направлено на адресу: АДРЕСА_1 . Фактично позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 ще в 2022 році перейменована на вулицю Свободи.
Зі змісту оскаржуваної Постанови вбачається, що позивачу інкримінується порушення правил військового обліку, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року. Разом з тим, санкцією ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене повторно, в особливий період. Таким чином нести відповідальність за статтею 210-1 КУпАП ОСОБА_1 не може.
Враховуючи наведене, просить скасувати Постанову №1/582 від 14.07.2026 у справі про адмінправопорушення за ч.З ст.210-1 КУпАП, а справу закрити.
Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_3 подано відзив на позовну заяву, згідно якого вважають, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими. У відзиві вказують, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 09.09.1991 року.
У АІКС “Оберіг” Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у розділі “Місце проживання/перебування“ зазначено адресу Позивача — АДРЕСА_3 .
Позивач ОСОБА_1 у встановлений законодавством строк свої облікові дані, у тому числі відомості про адресу місця проживання, не уточнив. При цьому посилання представника Позивача на те, що АДРЕСА_1 ще у 2022 році було перейменовано на вулицю Свободи, не звільняло Позивача від передбаченого законом обов`язку своєчасно уточнити свої облікові дані, у тому числі адресу місця проживання. Відтак засобами поштового зв`язку “Укрпошта” ОСОБА_1 , 25.05.2026 р. було надіслано повістку № 7542094 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 08.06.2026 року о 09.00 годині для уточнення даних, рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення №R067180382477 на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання. Конверт, вкладенням до якого була повістка, повернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 02.06.2026 року з відміткою “адресат відсутній за вказаною адресою“.
У визначений строк — о 09:00 год., 08.06.2026 року — ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 та у триденний строк з дати і часу прибуття, визначених у повістці, не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб. Також, Позивач особисто не з`явився у строк, що не перевищує сім календарних днів, тобто до 15.06.2026 року.
10 липня 2026 року ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де посадовою особою щодо Позивача ОСОБА_1 було складено Протокол про адміністративне правопорушення №521 від 10.07.2026 року за фактом неявки 08.06.2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці № 7542094 для уточнення даних.
Також, ОСОБА_1 було проінформовано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за протоколом № 521 від 10.07.2026 року відбудеться 14.07.2026 року о 09 годині 20 хвилин у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_4 , кабінет № 3.
Враховуючи належне оповіщення особи під підпис, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було проведено розгляд справи за відсутності Позивача, що є правомірним та відповідає вимогам КУпАП та винесено Постанову №1/582 від 14.07.2026 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, і постановлено накласти на Позивача ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 гривень.
Просять у позові відмовити у повному обсязі.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Згідно ухвали суду від 25.08.2026 ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що 10.07.2026 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №521 за фактом неявки по повістці на 08.06.2026. В протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 14.07.2026, про що ОСОБА_1 повідомлений під підпис.
14.07.2026 відносно ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 була винесена постанова № 1/582 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Згідно постанови ОСОБА_1 не з`явився 08.06.2026 о 09:00 год до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці № 7542094 для уточнення даних, яку було надіслано 25.05.2026 рекомендованим поштовим відправленням.
Згідно облікових даних, ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 .
IV. Норми права, які застосував суд.
Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення дійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.
Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Пунктом 3 ч.10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Постановою від 16 травня 2024 р. № 560 Уряд затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, згідно якого належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.
Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Відповідно до ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Відповідно до абзацу 11 ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Згідно із ч.7 ст.1 вказаного Закону №2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Статтею 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210-1 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
V. Мотивована оцінка і висновки суду.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1  перебував на військовому обліку відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був повідомлений про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_2 у спосіб, як того вимагає чинне законодавство України. ОСОБА_1 не оновив вчасно дані, а тому повістка була надіслана на адресу із старою назвою вулиці. Разом з тим, таке повідомлення відповідає вимогам п.41 Постанови КМУ №560.
Позивач не виконав вимоги законодавства про мобілізацію, та не явився до ТЦК та СП за повісткою.
Протокол про адміністративне правопорушення складався у присутності позивача, та останній був повідомлений про дату розгляду справи, а також не надав власних пояснення до протоколу.
Отже, позов задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 139, 205, 241-246, 286, 268-271 КАС України, Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Конституцією України, суд, -
вирішив:
у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №1/582 від 14.07.2026 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач:  ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідачі: ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

Суддя С.В. Макеєв