Справа № 638/15803/26 
Провадження № 3/638/3269/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді     Цвірюка Д.В.,
за участю секретаря     Рудської В.П.,
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності    ОСОБА_1 ,
прокурора      Сологуб Е.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, рнокпп НОМЕР_1 , ординатора травматологічного відділення клініки ушкоджень Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (в/ч НОМЕР_2 ), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -
встановив:

Старший лейтенант медичної служби ОСОБА_1 , будучи членом позаштатної військово-лікарської комісії та займаючи посаду ординатора травматологічного відділення клініки ушкоджень військової частини НОМЕР_2 Військово-медичного клінічного центру Північного регіону, являючись відповідно до п.п. «ґ» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам ч.1 ст.45 вказаного Закону несвоєчасно, а саме 20.04.2026 року о 14:52 годині без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2025 рік (щорічну), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав частково, зазначив, що оскільки він є військовослужбовцев в нього не було часу на подання декларації, однак не заперечував, що йому було доведено про необхідність подання декларації, однак не було роз`яснено строків її подання. Також зазначив, що декларацію кандидата на посаду подав вчасно, щодо щорічної декларації вважав, що подає без пропуску строку. 
Прокурор Сологуб Е.С. в судовому засіданні висновки, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення підтримала, просила застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у відповідності до санкції статті у виді мінімального штрафу.
Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , висновки прокурора, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.
Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.   
Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.
Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За змістом частини 1 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Відповідно до п.п. «ґ» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» голови та члени експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті, прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством (ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»).
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26.01.2024 року №27, молодшого сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду ординатора травматологічного відділення клініки ушкоджень військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.04.2025 року №110, пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_2 «Про створення позаштатних військово-лікарських комісій у військовій частині НОМЕР_2 на 2025 рік» доповнено членами комісії, а саме ординатором травматологічного відділення молодшим лейтенантом медичної служби ОСОБА_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 14.01.2026 року №14 лейтенанту медичної служби ОСОБА_1 присвоєно чергове військове звання «старший лейтенант медичної служби».
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 03.01.2026 року №5 «Про створення позаштатних військово-лікарських комісій у військовій частині НОМЕР_2 на 2026 рік» ОСОБА_1 призначено членом позаштатної військово-лікарської комісії хірургічного профілю у військовій частині НОМЕР_2 .
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи членом позаштатної військово-лікарської комісії, який не зазначений у п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п. 1 ч. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Обставини вчинення  ОСОБА_1  правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №518 від 01.07.2026 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26.01.2024 року №27, копією наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.04.2025 року №110, копією наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.01.2026 року №5, роздруківкою з сайту Єдиного державного реєстру декларацій, поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні. 
Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.
На підставі вищевикладеного, суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях  ОСОБА_1  наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь її вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції вказаної статті, у виді мінімального штрафу.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Однак, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, між іншим, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, справа пов`язана з виконанням ним службових обов`язків, за таких умов, обов`язок по сплаті судового збору в дохід держави у останнього відсутній, в зв`язку з чим судовий збір в дохід держави у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 стягненню не підлягає
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 172-6, 251,266, 280, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про запобігання корупції», суддя,-
постановив:

Притягнути ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (отримувач коштів ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/21081100, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37874947, рахунок отримувача UA558999980313030106000020649, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу: адмін.штраф по адміністративній справі, ПІБ).
Відповідно до положень ст.ст.307–308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 1700 гривень.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя:     Д.В. Цвірюк