Справа № 708/828/25
Провадження № 1-кп/708/12/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді     ОСОБА_1 ,
з участю: 
секретаря судових засідань    ОСОБА_2 , 
прокурора      ОСОБА_3 ,
обвинуваченого    ОСОБА_4 ,
захисника     адвоката ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Чигиринського районного суду Черкаської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42025252010000063 від 22.04.2025, за яким:
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси Одеської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, пенсіонер, інвалід ІІ групи, одружений, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, та

ВСТАНОВИВ:
Підсудний (обвинувачений) ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення (злочин) за таких обставин.
Працівники сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, а саме екіпаж у складі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 та майора поліції ОСОБА_8 , відповідно до графіку несення служби 07.03.2025 несли службу на території м. Чигирин, патрулюючи містом, близько 09 години 40 хвилин по вулиці Торговій у м. Чигирин, зупинили автомобіль марки "CHEVROLET AVEO" з державним номерним знаком НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та пасажира ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Знаходячись у форменому однострої поліцейських, виконуючи свої службові обов`язки, діючи правомірно, згідно Закону України "Про Національну поліцію" підійшли до автомобіля, яким керувала ОСОБА_9 з метою притягнення останньої до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. В подальшому до працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та почав агресивно себе поводити в бік поліцейських, виражатися нецензурною лайкою та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, щодо працівників поліції, які відповідно до Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" як співробітники Національної поліції України, є працівниками правоохоронних органів та знаходилися при виконанні передбачених ст. ст. 1,2,23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 службових обов`язків, спрямованих на забезпечення публічної безпеки і діяльності, неодноразово висловив погрози вбивством та насильством щодо вказаних працівників поліції, у зв`язку із виконанням ними своїх службових обов`язків, які останні сприйняли як реальні.
У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи неправомірні дії відносно працівників поліції та перебуваючи у приміщенні КНП "Чигиринська багатопрофільна лікарня" Чигиринської міської ради, за адресою: вул. Замкова, 90 у м. Чигирині продовжив себе агресивно поводити в бік поліцейських ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , продовжив виражатися грубою нецензурною лайкою та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння щодо працівників поліції, які відповідно до Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" як співробітники Національної поліції України, є працівниками правоохоронних органів та знаходячись при виконанні передбачених ст. ст. 1, 2, 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 службових обов`язків, спрямованих на забезпечення публічної безпеки і порядку, неодноразово вислови погрози вбивством та насильством щодо вказаних працівників поліції, у зв`язку із виконанням ними своїх службових обов`язків, які останні сприйняли як реальні.
Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення суду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та підтвердив обставини його вчинення, зазначені у обвинувальному акті. Суду повідомив, що щиро розкаюється та шкодує щодо вчиненого ним. 
За таких обставин суд дійшов висновку, що визнання вини обвинуваченим не викликають сумнівів щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю. 
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відсутні.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України також відсутні.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи ОСОБА_4 захід примусу, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який в силу ст. 12 КК України є нетяжким злочином; обставини вчинення кримінального правопорушення; форму умислу – прямий; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є особою із інвалідністю ІІ групи, за даними облікової документації не перебуває на обліках у лікарів нарколога та/або психіатра, має постійне місце проживання; визнає вину у вчиненому, що на переконання суду підтверджує наявність у ОСОБА_4 критичного ставлення до подій, які мали місце за його участю, що у свою чергу підтверджує можливість його виправлення.
Також суд бере до відома досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Ураховуючи наведене, а також позицію сторін кримінального провадження, відповідно до якої прокурор вважав достатнім призначення обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду, у свою чергу потерпілі поклалися на розсуд суду, а сторона захисту просила суворо не карати, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті у виді пробаційного нагляду строком 1 рік. 
На переконання суду таке покарання забезпечить дотримання засад його призначення, у тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, співмірним та необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.
Цивільні позови у кримінальному провадженні потерпілими не заявлялися.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувався, судом підстави для його застосування до набрання вироком законної сили не встановлені.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370, 374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.
На підставі пунктів 1, 2, 3 ч. 1 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; 
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, а саме:
-копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 708/0284/25 та DVD-R диски в кількості 7 штук та відеофайли, що були скопійовані на 15 DVD-R дисків, які долучені до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Копію повного тексту вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя      ОСОБА_10