Сарненський районний суд 
Рівненської області 
________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 572/2060/26 
Провадження № 2/572/1886/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2026 року Сарненський районний суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.
за участю секретаря судових засідань – МОРОЗ Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м. Сарни в залі суду цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю Фінпром Маркет» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором кредиту №45597416 від 12.10.2025 року в розмірі 12919,60 та понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір про надання коштів у кредит №45597416. Даний кредитний договір був укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. 25.02.2026 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФінпромМаркет» уклали договір факторингу № 25/02/26, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №45597416 від 12.10.2025 року.
Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 25.02.2026 року до договору факторингу №25.02.2026 ТОВ «ФінпромМаркет» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 12919,60 грн., з яких 4000 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 279,60 грн.- сума заборгованості за відсотками, 640 грн. сума заборгованості за комісією, 8000 грн. – сума заборгованості за пенею.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, останній не погасив суму боргу, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вищезазначеним договором в сумі 12919,60 грн.
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 05 травня 2026 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у справі.
18 травня 2026 від АТ «Універсал Банк» на виконання вимог ухвали суду надійшли витребувані судом докази.
Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано.
14 травня 2026 року від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого ОСОБА_1 позовні вимоги визнає частково, в межах стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 4000 грн., зменшити розмір витрат на правничу допомогу, розстрочити виконання рішення суду на строк 12 місяців. Відмовити в частині позову стягнення відсотків та пені та у стягненні судового збору, оскільки він є інвалідом внаслідок проходження військової служби.
20 травня та 25 травня 2026 року від представника позивача надійшли заяви про зменшення розміру позовних вимог та стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 4919,60 грн., з яких: 4000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 640 грн. сума заборгованості за комісією, 279,60 грн. сума заборгованості за процентами тата судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4500 грн.
Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.
Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 12 жовтня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45597416 
Відповідно до за умовами якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000 грн. Строк позики складав 30 днів ( з 12.10.2025 по 10.11.2025 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.233 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 16,00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 640,00 грн.). 
Договір підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора .
Кредитодавець ідентифікував відповідача, що підтверджується довідкою про ідентифікацію.
Слід зазначити, що без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції (ресурс Кредитодавця), проходження ідентифікації за посередництвом системи BankID НБУ, отримання одноразового ідентифікатора, входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля, без надання відповідачем особистої інформації (ідентифікаційного коду, паспортних даних, адреси реєстрації, банківської карти для зарахування коштів тощо) та без попереднього погодження оферти договору кредиту та правил надання грошових коштів у кредит - укладання договору кредиту технічно не можливе, що у свою чергу відповідає положенням ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, підписанням договору кредиту позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Кредитодавець на виконання умов договору позики №45597416 від 12.10.2025 року виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 4000 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку Кредитодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. 
Наведене вище підтверджується електронною платіжною інструкцією від 12.10.2025, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі.
Згідно довідки № КД-000047861 від 09.03.2026 ТОВ «ФК Фінекспрес», підтверджується прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №ПВ30-09-20 /1 від 30.09.2020 року, укладеного між Компанією/ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 12.10.2025, сума 4000 грн. за номером платіжної картки НОМЕР_1 . 
Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються.
Крім того, на виконання вимог ухвали про витребування доказів АТ АТ «УніверсалБанк» надано інформацію про те, що на ім`я ОСОБА_1 була емітована банківська платіжна картка № НОМЕР_2 та виписку по рахунку, відповідно до якого на його карту 12.10.2025 року були перераховані 4000 грн., а також вбачається використання відповідачем кредитних коштів .
25.02.2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та 
ТОВ «ФінпромМаркет» уклали договір факторингу № 25/02/26, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за кредитним договором №45597416 від 12.10.2025 року.
Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 25.02.2026 року до договору факторингу ТОВ «ФінпромМаркет» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 12919,60 грн. з яких 4000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 279,60 грн.- сума заборгованості за відсотками, 640 грн. за комісією та 8000 грн. заборгованості за пенею.
Даний договір, як зазначалося вище, укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора за номером телефону.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).
Договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленості з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленості з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови.
Таким чином, суд вважає, що умови договору, були узгоджені сторонами на момент підписання договору, позичальник погоджувався на вказані умови, крім цього, умови договору чітко прописані у тексті договору, наведено розрахунок загальної вартості кредиту.
Підписавши 12.10.2025 року договір про надання кредитних коштів ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання повернути позикодавцю грошові кошти в сумі 4919,60 грн. 
Частиною 1 ст.512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що ТОВ «ФінпромМаркет» набуло право грошової вимоги по кредитному договору .
Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту, комісії за договором №45597416 від 12.10.2025 року, є доведеною, а тому підлягає задоволенню.
При вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, по вищевказаному договору суд виходить з наступного.
Відповідно до копії з наказу №232 від 20.08.2023 року по стройовій частині ОСОБА_1 звільнений з військової служби у відставку за станом здоров`я.
Із Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №206/25/2382/В 01 жовтня 2024 року йому встановлена група інвалідності ІІІ захворювання пов`язане із проходженням військової служби.
Згідно з п. 15 ст. 14 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Згідно п.2 ч.1 ст.3 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває дотепер. Таким чином на спірні правовідносини, щодо стягнення із відповідача відсотків за користування кредитом поширюється дія п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» .
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення суми заборгованості за відсотками в розмірі 279,60 грн. згідно кредитного договору №45597416 від 12.10.2025 року.
Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4640 грн.
Позивачем заявлені також вимоги про стягнення судових витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 21.04.2026 року та надання позивачу правової допомоги .
Відповідач просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як особу з інвалідністю внаслідок війни.
Однак , відповідно до п. .9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Із наданих відповідачем документів вбачається, що він має ІІІ групу інвалідності, тому він не є таким, що звільнений від сплати судового збору.
На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу суду подано: копію договору про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 про надання позивачу правничої допомоги, акту приймання-передачі наданої правничої допомоги, платіжну інструкцію на підтвердження оплати правничої допомоги, ордер про надання правничої допомоги адвокатом Ткаченко Ю.О. 
Вартість послуг за надання правничої допомоги позивачу становить 4500 грн.
Відповідач просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 300 грн. враховуючи їх не співмірність.
Суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3000,00 грн. 
Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2511,08 грн. (4640х2662,40: 4919,60=2511,08), витрати на правничу допомогу в розмірі 2829,49 грн. (4640х3000:4919,60=2829,49).
Щодо клопотання відповідача ОСОБА_1 про розстрочення сплати заборгованості на рік, суд вважає наступне.
Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні
Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. 
Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до положень ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Частино 5 ст. 435 ЦПК України передбачено, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Обґрунтовуючи заяву про розстрочку виконання рішення, посилається на скрутне матеріальне становище , що є інвалідом ІІІ групи і захворювання пов`язане з проходженням військової служби, потребує лікування .
Таким чином, враховуючи положення процесуального законодавства, часткове визнання позову відповідачем, враховуючи, що на території України введено воєнний стан, матеріальне становище відповідача, його стан здоров`я, які є тією обставиною, що ускладнить виконання рішення суду, та те що розстрочка виконання рішення стане стимулом для добровільного виконання боржником своїх зобов`язань та забезпечить задоволення вимог кредитора, а відтак суд прийшов до переконання про те, що ОСОБА_1 необхідно розстрочити виконання цього рішення строком на п`ять місяців щомісячними платежами у розмірі 1996,14 грн.
Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 9980,57 грн. (4640 + 2511,08 + 2829,49 ), яка підлягає розстроченню до 21 січня 2027 року рівними частинами по 1996,14 грн. щомісячно.
На підставі наведеного, ст.ст.11, 553, 554, 627, 628, 1054, 526 ЦК України, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (адреса: 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, оф. 40/3; код ЄДРПОУ 43311346) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості – задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» суму заборгованості за кредитним договором 45597416 від 12.10.2025 року в розмірі 4640 (чотири тисячі шістсот сорок) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судові витрати по справі у розмірі 2511 (дві тисячі п`ятсот одинадцять) гривень 08 копійок судового збору та витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 2829 ( дві тисячі вісімсот двадцять дев`ять) гривень 49 копійок.
Розстрочити виконання рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в загальному розмірі 9980,57 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень 57 копійок на 5 місяців до 21 січня 2027 року, яка підлягає сплаті рівними частинами по 1996,14 (одній тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) гривні 14 копійки до 21 числа кожного місяця.
Рішення може бути оскарженим в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: