Справа № 147/1182/26 
Провадження № 2/147/671/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року с-ще Тростянець 

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Борейко О. Г.,
із секретарем Задверняк Т. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ВСТАНОВИВ:
11 травня 2026 року надійшла до суду та передана в провадження судді Борейко О. Г. позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Стислий виклад позиції позивача.
Позивач зазначає, що 04 березня 2000 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Верхньо-Водянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, актовий запис № 15. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем фактично припинене, сім`я розпалася, а шлюбні відносини існують лише формально. Спільне господарство сторони не ведуть, разом не проживають, почуття любові, взаємної довіри та поваги між ними втрачені. Причиною розпаду сім`ї стали різні характери, несумісність поглядів на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, що призводило до постійних сварок і непорозумінь, унаслідок чого сторони стали чужими один одному. 
Також вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливими, оскільки суперечать її інтересам, а можливість примирення між сторонами відсутня. З огляду на викладене просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. 
Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.
Ухвалою суду від 15 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі.
09 червня від представника позивача – адвоката Гріги К. С. надійшло клопотання про долучення документів, а саме: оригіналу свідоцтва про одруження.
Позивач у судове засідання не з`явилася, однак її представник клопотала про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач про дату, час та місце судових засідань повідомлявся в порядку передбаченому ЦПК України. Відзиву на позовну заяву, клопотання чи інші письмові пояснення від відповідача до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу. 
У встановлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2000 року, який зареєстрований виконкомом Верхньо-Водянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області України, актовий запис №15. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а.с. 23). 
Як убачається з матеріалів справи та доводів позовної заяви, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені: сторони спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не підтримують, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Таким чином, між сторонами виникли правовідносини щодо припинення шлюбу, у межах яких позивач просить суд розірвати шлюб у зв`язку з неможливістю подальшого спільного життя та збереження сім`ї. 
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка та висновки суду.
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно із положеннями ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається.
Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них.
Відповідно до ст.110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, відсутність заперечень стосовно позову зі сторони відповідача, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати не вживаючи заходів для примирення.
Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1064 грн 96 коп., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору. 
З огляду на задоволення позовних вимог суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 104-115 СК України, статтями 13, 81, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Розірвати шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 04 березня 2000 року виконкомом Верхньо-Водянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області України, за актовим записом № 15. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1064 грн 96 коп. (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійок). 
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем та третіми особами апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про учасників справи:
позивач –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;
відповідач –  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя         О. Г. Борейко