ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/4011/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Андрусенко О. О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРБА-ВВ» до Головного управління ДПС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення пені, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРБА-ВВ» (далі – ТзОВ «ВЕРБА ВВ») звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі – ГУ ДПС у Волинській області, відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області (далі – ГУ ДКСУ у Волинській області, відповідач-2) про визнання бездіяльності протиправною ГУ ДПС у Волинській області, яка полягає в ненарахуванні пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення, – на невідшкодовану протягом визначеного строку суму бюджетного відшкодування ТзОВ «ВЕРБА-ВВ» за червень-серпень 2022 року у розмірі 1 796 755 грн; стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у Волинській області на користь ТзОВ «ВЕРБА-ВВ» пеню за затримку у відшкодуванні ПДВ у загальному розмірі 1017209,46 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.10.2023 набрало законної сили рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №140/3832/23, залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, яким визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 05.12.2022 №0067530706, №0067540706 та №0067550706. З набранням законної сили цим рішенням у позивача виникло право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість за червень-серпень 2022 року у розмірі 1 796 755 грн. В зв`язку із несвоєчасним виконанням відповідачами зобов`язання відповідно до вимог пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України (далі – ПК України), позивачем на суму бюджетної заборгованості було нараховано пеню за період з 25.10.2023 по 04.03.2026 у розмірі 1017209,46 грн, що підлягає стягненню з бюджету на користь позивача.
Ухвалою суду від 07.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
У відзиві на позовну заяву відповідач ГУ ДКСУ у Волинській області позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що належним способом захисту порушеного права є стягнення коштів з Державного бюджету України на користь стягувача. Зазначений спосіб передбачає стягнення зазначених коштів Державною казначейською службою України, оскільки застосовується в межах профільного законодавства. Крім того, Головне управління Казначейства не здійснювало жодних протиправних дій щодо позивача, не порушувало його прав та охоронюваних законом інтересів, отже підстави для стягнення понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору з Головного управління Казначейства відсутні.
ГУ ДПС у Волинській області у відзиві на позов пред`явлені позовні вимоги заперечило, мотивуючи тим, що ТзОВ «Верба ВВ» подано Уточнюючий розрахунок податкового зобов`язання з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2022 року №9213253736 від 18.10.2022 яким збільшено заявлену суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 1796755,00 грн. В квитанції №2 до уточнюючих розрахунків, в розділі Виявлено помилки, платнику надано попередження: - Задекларована сума вказана у заяві (Додаток 4 до декларації з ПДВ) не відповідає сумі задекларованій до бюджетного відшкодування ПДВ у декларації/ уточнюючому розрахунку (рядки 20.2.1 та/або 20.2.2) 1796755,00 грн. ГУ ДПС у Волинській області запропонувало надати уточнюючу інформацію та подати нову звітну декларацію (уточнюючий розрахунок) для усунення даної невідповідності. 
Разом з тим, відповідач наголосив на наявності порушень у діях позивача при поданні Уточнюючих розрахунків податкового зобов`язання з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2022 року якими збільшено заявлену суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 1796755,00 грн, які фактично унеможливлюють виконання даного рішення. 
Таким чином, поданий Уточнюючий розрахунок ТзОВ «Верба-ВВ» з допущеними помилками при декларуванні сум ПДВ у розмірі 1796755,00 грн не давав можливості належного відображення в Реєстрі заяв про суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість позивача.
У відповіді на відзив від 29.04.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Додатково представник позивача зазначив, що відповідач протягом кількох років обґрунтовує невиконання своїх зобов`язань необхідністю отримання роз`яснення судового рішення, нібито неправильним поданням уточнюючого розрахунку та іншими аналогічними обставинами, а не посиланням на форс-мажорні обставини, зокрема введення воєнного стану. Представник позивача наголосив, що відповідач фактично не заперечує правомірності нарахування пені як такої, а лише стверджує про неможливість її нарахування протягом дії воєнного стану та посилається на відсутність своєї вини у зв`язку з нібито неправильно поданим уточнюючим розрахунком. При цьому зазначені доводи, на думку позивача, вже були спростовані у попередніх розділах відповіді на відзив. Повторно звернув увагу на те, що відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платнику протягом строку, визначеного цією статтею, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня у розмірі 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення права на її нарахування, протягом усього періоду існування такої заборгованості, включаючи день її погашення.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що на підставі наказу від 20.10.2022 №1795-п, наказу від 04.11.2022 №1978-п, направлень від 21.10.2022 №3051 та №3052, ГУ ДПС у Волинській області провело документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Верба-ВВ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень, липень, серпень 2022 року від`ємного значення з ПДВ, яке виникло за період з червня по серпень 2022 року, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету (податкова декларація з ПДВ за червень 2022 року №9133327032 від 20 липня 2022 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок №9142699202 від 28.07.2022, податкова декларація з ПДВ за липень 2022 року №9162422750 від 19.08.2022 з урахуванням уточнюючого розрахунку №9142699202 від 28.07.2022, податкова декларація з ПДВ за серпень 2022 року №9188186612 від 20.09.2022, з урахуванням уточнюючого розрахунку №9213253736 від 18.10.2022). За результатами перевірки складено акт перевірки від 18.11.2022 №8589/07-06/39231747, яким встановлено порушення платником податків пункту 200.4 статті 200, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України, розділу VI Порядку №21, в результаті чого:
- завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ, заявленого на рахунок платника у банку у декларації (рядок 20.2.1) за червень 2022 року на 535995,00 грн, за липень 2022 року на 57309,00 грн, за серпень 2022 року (звітна декларація) на 162134,00 грн, за серпень 2022 (уточнюючий розрахунок) на 71855,00 грн;
- завищено суму від`ємного значення, що включається до складу наступного податкового звітного періоду, у декларації за серпень 2022 року (рядок 21) на 21774,00 грн;
- виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за серпень 2022 року у сумі 1724900,00 грн (уточнюючий розрахунок) та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку;
- порушення абзацу «б» пункту 200.4, абзацу «в» пункту 200.14 статті 200 ПК України, внаслідок чого ТзОВ «Верба-ВВ» відмовлено у бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку у податковій декларації за серпень 2022 року на суму 141780,00 грн.
На підставі акта перевірки ГУ ДПС прийняло податкові повідомлення-рішення: від 05.12.2022 №0067530706 про завищення бюджетного відшкодування на 827293,00 грн та одночасно застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 82729,30 грн; від 05.12.2022 №0067540706, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування у сумі 1866680,00 грн; від 05.12.2022 №0067550706 про завищення на 21774,00 грн від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2023, залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2023 у справі №140/3832/23 за позовом ТзОВ «Верба-ВВ» до ГУ ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, позов задоволено повністю, а саме: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 05.12.2022 №0067530706, №0067540706 та №0067550706.
В подальшому, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.07.2024, залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2025 у справі №140/4669/24 за позовом ТзОВ «Верба-ВВ» до ГУ ДПС у Волинській області, ГУ ДКСУ у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності, відшкодування шкоди та стягнення пені, позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Волинській області, яка полягає у невнесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодження суми бюджетного відшкодування ТзОВ «Верба ВВ» за червень-серпень 2022 року у розмірі 1796755,00 грн у зв`язку з набрання рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №140/3832/23 законної сили; зобов`язано ГУ ДПС у Волинській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування ТзОВ «Верба ВВ» суми податку на додану вартість за червень-серпень 2022 року у розмірі 1796755 грн, згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №140/3832/23; стягнуто з ГУ ДПС у Волинській області на користь ТзОВ «Верба ВВ» шкоду, заподіяну протиправною бездіяльністю контролюючого органу, у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01.01.2023; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Заборгованість бюджету з ПДВ на виконання рішення суду у справі №140/3832/23 була виплачена 04.03.2026 згідно із платіжною інструкцією від 04.03.2026 №25_02_2026№346286376.
В зв`язку з порушенням строків бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1796755,00 грн ТзОВ «Верба ВВ» відповідно до вимог пункту 200.23 статті 200 ПК України додатково нарахувало на суму такої бюджетної заборгованості пеню за період з 25.10.2023 по 04.03.2026 в розмірі 1017209,46 грн.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17.07.1997 №475/97-ВРта вона набула чинності для України 11.09.1997.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) №37801/97 від 01.07.2003, яке, відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.
При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
У свою чергу, пунктом 200.23 статті 200 ПК України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Зі змісту наведеної норми вбачається, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня.
Наведені норми встановлюють обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена у строк, визначений в статті 200 ПК України, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні. При цьому, непогашення заборгованості бюджету з податку на додану вартість у визначений законодавцем строк є підставою для виникнення у платника податку права вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування.
Таким чином, після спливу законодавчо визначеного строку для проведення зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, відповідна сума відшкодування податку на додану вартість набула статусу заборгованості, що є підставою для нарахування пені.
Наведене застосування пункту 200.23 статті 200 ПК України узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 24.11.2020 у справі №808/660/16, від 03.04.2020 у справі №2а-1870/9166/12, від 06.05.2020 у справі №0870/9386/12, від 14.05.2020 у справі №1540/4795/18.
Як встановлено судом, заборгованість бюджету з ПДВ на виконання рішення суду у справі №140/3832/23 була виплачена 04.03.2026 згідно із платіжною інструкцією від 04.03.2026 №25_02_2026№346286376
В зв`язку з порушенням строків бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1796755,00 грн ТзОВ «Верба ВВ» відповідно до вимог пункту 200.23 статті 200 ПК України додатково нарахувало на суму такої бюджетної заборгованості пеню за період з 25.10.2023 по 04.03.2026 в розмірі 1017209,46 грн.
Таким чином, стягненню підлягає пеня за період з 25.10.2023 по 04.03.2026 в розмірі 1017209,46 грн.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ДПС у Волинській області (яким винесено протиправне рішення) необхідно стягнути судовий збір у розмірі 12206,51 грн, сплачений платіжною інструкцією від 01.04.2026 №2757 (а.с. 6).
Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Волинській області, яка полягає в ненарахуванні пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення, – на невідшкодовану протягом визначеного строку суму бюджетного відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕРБА-ВВ» за червень-серпень 2022 року у розмірі 1796755,00 грн.
Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРБА-ВВ» пеню за затримку бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1017209,46 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Верба ВВ» судовий збір у сумі 12206,51 грн (дванадцять тисяч двісті шість грн 51 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРБА-ВВ» (45063, Волинська область, Ковельський район, село Любитів, вулиця Вокзальна, будинок 9, код ЄДРПОУ 39231747).
Відповідач-1: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, код ЄДРПОУ 44106679).
Відповідач-2: Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Стрілецька, 4А, код ЄДРПОУ 38009371).

Суддя О. О. Андрусенко