Справа № 214/2039/25
2/214/486/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
17 липня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Чернової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання – Нестеренко К.А. 
представника позивача – Щербачова А.П.,
відповідача – Цикало К.М., 
представника відповідача – Циб С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 214/2039/25 за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Едельвейс-Кривий Ріг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за несвоєчасну оплату належних внесків та платежів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Об`єднання власників багатоквартирного будинку «Едельвейс-Кривий Ріг» (далі ОСББ «Едельвейс-Кривий Ріг») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з заборгованість за несвоєчасно сплачені належні внески і платежі співвласника ОСББ (витрат на управління багатоквартирним будинком) за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 12 923,40 грн. загального розміру заборгованості; стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. та судовий збір в розмірі 3028, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСББ «Едельвейс-Кривий Ріг» створене на підставі протоколу №1 установчих зборів від 27.05.2008, здійснюючи утримання та обслуговування неподільного та загального майна співвласників квартир і нежитлових приміщень за адресою: по АДРЕСА_2 , де відповідачка є власником нежитлового приміщення №7.Згідно рішення загальних зборів ОСББ «Едельвейс-Кривий Ріг» від 13.07.2024 прийнято рішення про здійснення необхідних ремонтних (будівельних) робіт для встановлення СЕС (сонячна електростанція) на даху будинку за вказаною адресою. У зв`язку з відсутністю у ОСББ «Едельвейс-Кривий Ріг» достатніх ресурсів у своїх фондах, необхідних для фінансування пасажирських ліфтів будинку, згідно рішення загальних зборів від 13.07.2024 встановлено співвласникам ОСББ «Едельвейс-Кривий Ріг», що володіють квартирами (житловими приміщеннями) та не житловими приміщеннями починаючи з другого поверху і вище, додаткових внесків на заміну двох пасажирських ліфтів, в розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) грн/ кв.м, з розрахунку загальної площі кожної квартири (житлового приміщення). Вартість обладнання та його установка на час прийняття рішення загальними зборами ОСББ «Едельвейс- Кривий Ріг» в спірному будику становила приблизно 1 600 000,00 грн. Витрати на обладнання та його установку, здійснені ОСББ «Едельвейс-Кривий Ріг» на виконання рішення загальних зборів від 13.07.2024, підтверджується видатковою накладною №1648 від 01.11.2024 на суму 901 208,34 грн., видатковою накладною №ФА/-0003167 від 04.11.2024 на суму 39 718,10 грн., видатковою накладною №1747 від 04.11.2024 на суму 24 836,34 грн., накладною №13/11 від 13.11.2024 на суму 9 870,00 грн., видатковою накладною №00000467 від 27.11.2024 на суму 200 538,00 грн., видатковою накладною №0000466 від 27.11.2024 на суму 63 871,92 грн., видатковою накладною №000468 від 27.11.2024 на суму 15 387,44, видатковою накладною №РЛ/-0000684 від 27.11.2024 на суму 57 457,30 грн., видатковою накладною №00000470 від 28.11.2024 на суму 6 792,83 грн., актом здачі-приймання робіт №50 від 19.12.2024 на суму 16 000,00 грн.Загальна площа нежитлового приміщення №7 по вул. Володимира Великого, 29В м. Кривого Рогу, що належить відповідачці становить 108,6 м. кв. Таким чином відповідно до рішення загальних зборів ОСББ «Едельвейс-Кривий Ріг» від 13.07.2024, ОСОБА_1 зобов`язана здійснити належний внесок ОСББ «Едельвейс Кривий Ріг» у розмірі 12 923,40 грн. (108,6 м.кв.х119,00 грн.) за ремонтні (будівельні) роботи для встановлення СЕС як співвласник житлового будинку, тому позивач просить вимоги задовольнити.
Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.
Заочним рішенням суду від 13 травня 2025 року позов задоволено повністю.
Ухвалою суду від 07 листопада 2025 року за заявою відповідача скасовано заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2025 у цивільній справі № 214/2039/25 за позовною заявою Об`єднання власників багатоквартирного будинку «Едельвейс-Кривий Ріг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за несвоєчасну оплату належних внесків та платежів
Ухвалою суду від 02 березня 2026 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача про поворот виконання судового рішення..
У судове засідання учасники процесу з`явилися.
Представник позивача адвокат Щербачов А.П. в судовому засіданні підтримав заявлені вимого в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти заявленого позову.
Представник відповідача Циб С.В. в судовому засіданні заперечував проти заявленого позову.
Згідно заперечень, викладених у заяві про перегляд заочного рішення, сторона відповідача не погоджується із заявленими вимогами з огляду на той факт, що зі змісту рішення загальних зборів ОСББ «Едельвейс-Кривий Ріг» від 13.07.2024, які саме рішення були прийняті: так по першому питанню (обрання голови та секретаря» за проголосувало 10,3% співвласників, тобто менше половини від загальної кількості співвласників, проте зазначено, що рішення прийнято. Позивач жодним чином не пояснює, чому рішення про обрання голови та секретаря зборів було прийнято меншістю голосів. У подальшому по питанню 2 пропозиції 2-5 у копії рішення загальних зборів проголосувало 63,1 % голосів усіх співвласників, проти 61,3% голосів усіх співвласників, що математично неможливо. Копія рішення ОСББ від 13.04.2024 не містить засвідчення особистим підписом кожного хто проголосував із зазначенням результату його голосування (за чи проти), тому існують сумніви у достовірності та повноті наданих позивачем письмових доказів. Матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідачки щодо проведення загальних зборів. Зазначено про те, що належне відповідачці приміщення є нежитловим, а отже не входить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна, а позивачем не надано доказів того, що куплене обладнання використовується з метою забезпечення експлуатації та/або ремонту нежилого приміщення № 7. Позивачем не повністю підтверджено розмір витрат та встановлення обладнання, беручи до уваги, що ОСББ являється неприбутковою організацією.
Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку.
Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, ОСББ «Едельвейс-Кривий Ріг» зареєстроване 27.05.2008 відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», на підставі протоколу №1 установчих зборів від 27.05.2008.
З 27.05.2008 ОСББ «Едельвейс-Кривий Ріг» здійснює утримання та обслуговування неподільного та загального майна співвласників квартир і нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень №7 за вказаною адресою, що підтверджується копією договором купівлі-продажу житлового приміщення та не оспорюється стороною відповідача.
Статутом ОСББ «Едельвейс-Кривий Ріг» та рішенням загальних зборів від 13.07.2024 року прийнято рішення про здійснення необхідних ремонтних (будівельних) робіт для встановлення СЕС (сонячна електростанція) на даху будинка за адресою: АДРЕСА_2 розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) грн/кв.м, з розрахунку загальної площі кожної квартири (житлового приміщення). Протоколом загальних зборів від 14.03.2026 року виправлено технічну помилку в протоколі загальних зборів від 13.07.2024 року. (а.с.172).
Згідно видаткової накладної №1648 від 01 листопада 2024 року ТзОВ «СОЛАР ІНВЕСТ ГРУП» придбано FOX Інвертор та FOX батарейну систему разом на суму 901208, 34 грн. (а.с.14).
Згідно видаткової накладної №00000467 від 27 листопада 2024 року ФОП ОСОБА_2 було придбано ФЕМ Trina Solar на суму 200538,00 грн. (а.с.15).
Відповідно до накладної №00000466 від 27 листопада 2024 року ФОП ОСОБА_2 було витрачено 63871,92 грн. (а.с.16).
Відповідно до видаткової накладної №РЛ/0000684 від 27 листопада 2024 року було витрачено 57457,30 грн. (а.с.17).
Окрім того згідно видаткових накладних №ФА/003167 від 04 листопада 2024 року було витрачено 39718,10 грн. та №00000470 від 28 листопада 2024 року витрачено 6792,83 грн., також №00000468 від 27 листопада 2024 року на суму 15387,44 грн. (а.с.18-20).
Таким чином, у зв`язку з відсутністю у ОСББ «Едельвейс-Кривий Ріг» достатніх ресурсів у своїх фондах, необхідних для фінансування придбання дизельного генератору, вирішено встановити співвласникам ОСББ «Едельвейс-Кривий Ріг», що володіють житловими та нежитловими приміщеннями починаючи з першого поверху будинку і вище, додатковий внесок на встановлення сонячних електростанцій в розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) грн/кв.м, з розрахунку загальної площі житлового чи нежитлового приміщення.
Загальна площа нежитлового приміщення, що належить відповідачу становить 108,6 кв.м., тому відповідно до рішення загальних зборів ОСББ «Едельвейс-Кривий Ріг» від 16.07.2024 ОСОБА_1 зобов`язана здійснити оплату ОСББ «Едельвейс-Кривий Ріг» суми у розмірі 12923,40 грн. на встановлення СЕС (сонячних електростанцій) як співвласник житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно зі ст. ст. 319, 322ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг покладається на власника квартири.
Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Частиною першою статті 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України від 14 травня 2015 року № 417-VIII«Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»(далі - Закон № 417-VIII), предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.
За визначеннями, які вживаються в цьому Законі та містяться у статті 1, багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.
В силу наведених вище визначень та наказу Державного комітету України будівництва та архітектури від 18 травня 2005 року № 80 затверджені «Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005», чинні від 01 січня 2006 року, (п 2.50), відповідно до поняття, наведеного у статті 380 ЦК України багатоквартирний будинок є житловим будинком, будівлею, призначеною для постійного в ній проживання. Співвідношення площі житлових приміщень (квартир) у багатоквартирному будинку та площі нежитлових приміщень у ньому зумовлене особливостями розміщення нежитлових приміщень у житловому будинку, тобто за загальним правилом є об`єктивним фактором.
За змістом статей1,9 Закону № 417-VIIIуправління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Згідно з частинами першою-третьою статті 12 Закону № 417-VIIIвитрати на управління багатоквартирним будинком включають:1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку;2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Права та обов`язки співвласника (тобто власника квартир та/або нежитлових приміщень) врегульовані статтями14та15 Закону № 2866-III.
Так, об`єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, які за статтею 21 Закону № 2866-III належать до коштів об`єднання, та зобов`язане забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна.
Об`єднання забезпечує утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку. Для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.
Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.
Крім того, відповідно до ст. 22 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів об`єднання відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.
Ураховуючи вищевикладене, слід зазначити, що визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників будинку відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників відповідно до положень частини дев`ятої статті 10 Закону № 2866-III, частини другої статті 12 Закону № 417-VIII.
Так, витрати, пов`язані із встановленням сонячної електростанції пов`язані з необхідністю експлуатації та технічного обслуговування вказаного обладнання, що знаходиться на балансі позивача, та використовуються під час відсутності енергопостачання, що останнім часом має місце через ракетні обстріли та пошкодження енергетичної інфраструктури країною агресором російською федерацією. 
Відповідно п.6ч.1ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільним майном багатоквартирного будинку є зокрема механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення.
Відповідно ч.1ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.
Відповідно п.1,2 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку;
Ураховуючи вищевикладене, за умови наявності підтвердження факту придбання сонячної електростанції, обслуговування та фактичного її використання, вказані витрати мають бути оплачені відповідачем в повному обсязі, оскільки такі витрати безпосередньо пов`язані з утриманням спільного майна багатоквартирного будинку та забезпеченням його належного функціонування, що відповідає положенням Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Стосовно доводів відповідача щодо порушення норм чинного законодавства при прийнятті рішень щодо управління багатоквартирним будинком, то співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку (частина шоста статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). 
Відповідно до частини сьомої статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Рішення загальних зборів та інших органів управління господарського товариства, які є за своєю правовою природою актами, є дійсними, якщо у судовому порядку не буде встановлено інше, тобто існує презумпція легітимності рішень відповідних органів управління.
Верховний Суд у постанові від 03.08.2023 у cправі № 916/3610/21 наголосив, що існування презумпції прямо випливає з правової природи таких рішень, які є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами) та не можуть за будь-яких підстав автоматично вважатися недійсними за відсутності відповідного судового рішення. До моменту визнання рішення недійсним в судовому порядку юридична сила такого рішення не може ставитися під сумнів.
У протилежному випадку можливість безперешкодного скасування органами управління юридичної особи власних рішень могла б призвести до порушення нормальної діяльності юридичної особи та заблокувати її функціонування. Отже, презумпція легітимності, яка закріплює обов`язковість та дійсність рішень органів управління товариств, покликана сприяти правовій визначеності у діяльності юридичної особи.
Закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто такі рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлене інше (постанова ВС від 03.09.2022 у справі № 916/451/21).
Доказів про визнання недійсним рішень установчих зборів чи рішень загальних зборів про здійснення необхідних ремонтних (будівельних) робіт для встановлення СЕС (сонячна електростанція), відповідачем до суду не надано, тому доводи сторони відповідача в цій частині судом не приймаються.
Інші доводи на заперечення заявлених вимог відповідачем не заявлено. 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). 
Ураховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Тому підлягають відшкодуванню позивачу понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн., сплачений ним при подачі заяви про видачу судового наказу та позовної заяви до суду (а.с. 1).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи документальне підтвердження стороною позивача понесених витрат та відсутність обґрунтованих заперечень відповідача щодо наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу з доведенням їх не співмірності в цій частині, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування стороні позивача витрат на правничу допомогу, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24).
На підставі викладеного та керуючись ст.12,13,81,141,247,263-265,280-282 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Едельвейс-Кривий Ріг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за несвоєчасну оплату належних внесків та платежів – повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Едельвейс-Кривий Ріг» заборгованість за несвоєчасну оплату належних внесків та платежів в сумі 12 923 (дванадцять тисяч дев`ятсот двадцять три) гривні 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Едельвейс-Кривий Ріг» витрати на відшкодування судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп. та витрат на правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Едельвейс-Кривий Ріг», код ЄДРПОУ 35927986, юридична адреса: вул. Володимира Великого, буд. 29В, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.В. Чернова