ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року	м. Одеса	Справа № 915/372/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богатиря К.В.
суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК»
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.04.2026, суддя суду першої інстанції Олейняш Е.М., м. Миколаїв, повний текст рішення складено та підписано 20.04.2026
по справі №915/372/25
за позовом Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області 
до відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК»,
про відшкодування збитків у розмірі 106 558,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.
До Господарського суду Миколаївської області звернувся Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК»:
- кошти у вигляді різниці вартості ремонтних робіт між фактично сплачених коштів за ремонт наземного транспортного засобу та виплаченою сумою страхової виплати Страхової компанії “ARX”, яке понесла держава в особі Аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області у розмірі 101 558,00 грн.;
- кошти у вигляді вартості проведення експертної оцінки вартості збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу у розмірі 5 000,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 21.08.2024 транспортний засіб позивача SsangYong Musso Grand потрапив у дорожньо-транспортну пригоду без постраждалих за участю автобуса відповідача. 
За результатами факту ДТП та перемовин, скориставшись своїм правом, встановленим п. 33.2 ст. 33 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, між сторонами було складено та підписано Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Євро-протокол) (дата пригоди 21.08.2024, час 06 год. 20 хв.), в якому водій ПСП «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК» визнав свою провину.
Транспортний засіб ПСП «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК» був забезпечений полісом цивільно-правової відповідальності власників вищезазначеного наземного транспортного засобу Страховою компанією “ARX”. Страховою компанією “ARX” відповідно до Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та платіжної інструкції від 18.09.2024 № 1085666 було здійснено страхову виплату в розмірі 80 000,00 грн.
На замовлення позивача була здійснена експертна оцінка вартості збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, за результатом якої надано звіт № 1256/11-24, яким встановлена вартість відновлювального ремонту транспортного засобу 190 383,74 грн.
В подальшому позивачем було ініційовано проведення процедури публічних закупівель послуги з поточного ремонту автомобіля SSANG YONG Musso Grand, 2023 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , р/н АР 531 Е (ідентифікатор закупівлі в системі “Prozorro” – UA-2024-12-13-005152-a), за результатами якої з переможцем відкритих торгів було укладено договір від 13.12.2024 року № 173/12, загальна вартість договору склала 181 558,00 грн. Послуги було надано в повному обсязі та повністю сплачені.
На підставі вищевикладеного, позивач зазначає, що підлягає відшкодуванню різниця вартості ремонтних робіт, яку понесла держава в особі Аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області у розмірі 101 558, 00 грн. та вартість проведення експертної оцінки вартості збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу у розмірі 5 000,00 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.04.2026 позов задоволено; стягнуто з відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК» на користь позивача Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області:
- 101 558,00 грн - коштів у вигляді різниці вартості ремонтних робіт між фактично сплаченими коштами за ремонт наземного транспортного засобу та виплаченою сумою страхової виплати Страхової компанії “ARX”, які понесла держава в особі Аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області;
- 5 000,00 грн - коштів у вигляді вартості проведення експертної оцінки вартості збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу;
- 2 422,40 грн – витрат по сплаті судового збору.
Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідач завдав майнову шкоду позивачеві. Враховуючи недостатність страхової виплати (страхового відшкодування) (80 000,00 грн.) для повного відшкодування завданої винною особою шкоди (181 558, 00 грн.), остання в силу приписів ст. 1194 ЦК України зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (101 558,00 грн.), тому позов в цій частині підлягає задоволенню. 
Суд першої інстанції також вказав, що проведення оцінки та понесення витрат в сумі 5 000, 00 грн. на проведення оцінки вартості матеріального збитку виникла у позивача у зв`язку із завданням шкоди майну позивача, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову і в цій частині.

Аргументи учасників справи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.04.2026 по справі №915/372/25.
Відповідач зазначає, що у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. В спірному випадку виплата за шкоду здійснена в повному обсязі, оскільки згідно постанови НБУ від 30.05.2022 № 108 ліміт (максимальний розмір) виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення ДТП з використанням європротоколу, складає 80 000 грн., тобто сума страхової виплати.
Відповідач вказує, що надані позивачем докази розміру збитків є неналежними доказами, оскільки не встановлюють причини та характер виходу з ладу, пошкодження тих чи інших деталей, запчастин, час пошкодження, тощо, що впливає на перелік робіт з відновлення за наслідками ДТП та їх вартість.
Апелянт зазначає, що огляд пошкодженого транспортного засобу та оцінку виконав оцінювач Сурков Вячеслав Михайлович, який не є атестованим судовим експертом, він відсутній в Реєстрі атестованих судових експертів, що підтверджується Витягом з Реєстру атестованих судових експертів (є в матеріалах справи). Також, сам Висновок та Звіт експерта не відповідають вимогам чинного законодавства України. В експертному висновку та звіті не вказано: - що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків; - що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Апелянт також вказує, що представники ПСП «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК» не були запрошені на проведення огляду ТЗ, пошкодженого внаслідок ДТП, тому не може підтвердити та погодитися із даними, викладеними в експертному висновку. 
В той же час, станом на сьогодні, не неможливо призначити повторну судову експертизу з метою перевірити характер тих чи інших пошкоджень, причину пошкоджень, тощо, що впливає на перелік робіт з відновлення та їх вартість, оскільки пошкоджений транспортний вже відремонтований, що підтверджується Договором, Актом наданих послуг, платіжною інструкцією (є в матеріалах справи).
Крім того, апелянт зазначив, що в наданих Позивачем експертному висновку та звіті оцінки щодо вартості відновлювального ремонту та суми матеріальних збитків вказано, що експертиза проведена на підставі Договору від 06.11.2025 р. № 1256/11-24, а в платіжній інструкції № 1410 від 06.11.2024 р. вказано, що оплата за експертизу згідно Договору від 04.11.2024 р. № 140/1/11. Таким чином, витрати на оплату наданої Позивачем до Суду експертизи № 1256/11-24 не підтверджені.
Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.04.2026 у справі № 915/372/25 повністю і ухвалити нове рішення – відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.
До Південно-західного апеляційного господарського суду від Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області надійшов відзив на апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.04.2026 по справі №915/372/25.
Позивач вказав, що спеціальна техніка, яка постраждала в наслідок ДТП, була фактично відновлена за рахунок держави, через нагальну потребу для комплектування піротехнічних розрахунків, які виконують завдання з розмінування.
На думку позивача, дії Відповідача, спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи та ухилення від виконання обов`язку з відшкодування завданої шкоди, фактично призводять до ненадходження належних коштів до державного сектору та перешкоджають належному виконанню фінансових зобов`язань Позивача в умовах дії правового режиму воєнного стану в Україні, коли своєчасне надходження коштів мають важливе значення для забезпечення економічної стабільності оборонного сектору
Позивач вказує, що закон не містить жодної імперативної норми про те, що визначення розміру матеріального збитку внаслідок ДТП може здійснюватися виключно особою, внесеною до Реєстру атестованих судових експертів. Посилання Апелянта на відсутність оцінювача у Реєстрі атестованих судових експертів є спрямованим на введення суду в оману, оскільки оцінка вартості відновлювального ремонту транспортного засобу здійснювалася суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». 
В свою чергу, апелянтом не надано жодного альтернативного висновку, рецензії на звіт, доказу неправильності розрахунків, доказу завищення вартості ремонту, доказу порушення Методики, яке вплинуло б на результат оцінки. Натомість, апеляційна скарга побудована виключно на припущеннях та формальних зауваженнях, які не спростовують ані факту пошкодження транспортного засобу, ані факту понесення Позивачем реальних збитків
Позивач зазначає, що факт відсутності представників Відповідача під час проведення огляду транспортного засобу не спростовує ані факту дорожньо-транспортної пригоди, ані факту наявності механічних пошкоджень автомобіля, ані розміру завданих збитків.
Позивач також вказує, що відповідач був обізнаний про наявність спору щодо розміру збитків та мав усі передбачені процесуальним законодавством права для належного захисту своїх інтересів, однак жодних належних процесуальних дій для спростування наданих Позивачем доказів Відповідачем вчинено не було. 
Позивач вважає, що доводи Апелянта щодо нібито відсутності підтвердження оплати послуг з оцінки є надуманими та побудованими на свідомому перекрученні змісту документів. Матеріали справи містять копії договору, висновку, платіжних документів. Різниця між номером висновку та номером договору не свідчить про відсутність факту оплати чи надання послуг. Апелянтом не надано жодного доказу недійсності документів або фіктивності господарської операції.
Керуючись викладеним вище, позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.04.2026 року у справі № 915/372/25 залишити без змін

Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №915/372/25 було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Богатиря К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2026.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.04.2026 по справі №915/372/25; розгляд апеляційної скарги Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.04.2026 по справі №915/372/25 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 01.06.2026; доручено Господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали справи №915/372/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Відповідно до п. 2, 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали апеляційного господарського суду від 11.05.2026, якою відкрито апеляційне провадження у справі №915/372/25, була отримана в електронному кабінеті позивачем – 12.05.2026, відповідачем – 12.05.2026.
Тобто учасники справи вважаються повідомленими належним чином про розгляд апеляційним господарським судом апеляційної скарги в письмовому провадженні без виклику сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом.
Відповідно до технічного талону транспортного засобу серія ОРС № 025536 транспортний засіб Ssang Yong Musso Grand, 2023 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстровано 07.11.2023 за АРЗ СП ГУ ДСНС України в Запорізькій області. 
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_3 транспортний засіб автобус-D марки ПАЗ 4234, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 зареєстровано 19.05.2016 за ПСП «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК».
Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду встановлено, що 21.08.2024 о 06 год. 20 хв. в м. Снігурівка, Баштанського району відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ГАЗ-4234, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ПСП «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК», під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу SsangYong Musso Grand, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить Аварійно-рятувальному загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області, під керуванням водія ОСОБА_2 . Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду водій ТЗ ГАЗ-4234, реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_1 визнав свою вину. За змістом повідомлення автомобіль ГАЗ-4234, реєстраційний номер НОМЕР_4 , виїхав на смугу зустрічного руху та пошкодив автомобіль SsangYong Musso Grand, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який повертав праворуч.
Відповідно до повідомлення ТЗ SsangYong Musso Grand, реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав пошкодження (видимі пошкодження): ліва фара, бампер, крило, капот.
Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) підписано учасниками ДТП.
Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ГАЗ 4234, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 була застрахована Страховою компанією “ARX” (код ЄДРПОУ 20474912) (попередня назва КС “АХА Страхування”), що підтверджується полісом № ЕР218942028 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії договору з 00 год 00 хв. 27.01.2024 по 26.01.2025.
18.09.2024 АТ “СК” АРКС” (код ЄДРПОУ 20474912) перераховано на рахунок позивача Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області грошові кошти в сумі 80 000, 00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1085666 від 18.09.2024 на суму 80 000, 00 грн. із зазначенням призначення платежу “Страхове відшкодування згідно акту № ARX4231293, АРЗ СП ГУ ДСНС України у Запорізькій області, ІПН 34869316 без ПДВ”.
04.11.2024 між АРЗ СП ГУ ДСНС України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (замовник) та ФОП Баранковим В.О. (виконавець) було укладено договір № 140/1/11 від 04.11.2024 на проведення експертної оцінки.
Відповідно до п. 1.1 договору в порядку та на умовах визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги за кодом ДК 021:2015: 71310000-4 Консультаційні послуги у галузях інженерії та будівництва (Послуга по проведенню незалежної експертної оцінки з виготовленням висновку про оцінку матеріального збитку автотранспортного засобу Ssang Yong Musso Grand 2023 року, реєстраційний номер АР 531 Е), Замовник доручає, а Експерт бере на себе обов`язки на проведення експертної оцінки щодо визначення вартості матеріального збитку автомобіля (далі - Об`єкт оцінювання) з урахуванням пошкоджень та/або економічну доцільність проведення відновлювального ремонту (далі - Роботи), згідно Національного стандарту № 1 “Загальні засади оцінки майна і майнових прав”, затвердженого постановою КМУ від 10.09.03 № 1440.
Відповідно до п. 1.2 договору об`єкт оцінювання: транспортний засіб Ssang Yong Musso Grand 2023 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 2.1 договору вартість послуг, відповідно п. 1.1 договору становить 5 000,00 грн. без ПДВ.
Відповідно до п. 4.1 договору після закінчення оцінки експерт передає замовнику Звіт, складений відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та оформлений в установленому порядку. Експерт на вимогу замовнику дає роз`яснення до Звіту (в усній формі).
Відповідно до п. 4.2 договору зобов`язання вважаються виконаними після оплати замовника на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі послуги в двох примірниках.
Позивачем перераховано на рахунок ФОП Баранкова В.О. грошові кошти в сумі 5 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1410 від 06.11.2024 із зазначенням призначення платежу “1006280;2240; послуги з проведення експертної оцінки матеріального збитку автотранспортного засобу; дог.від 04.11.2024р.№140/1/11, акт н.п. від 06.11.2024 р. № 1; без ПДВ”.
На замовлення позивача АРЗ СП ГУ ДСНС України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області суб`єктом оціночної діяльності ФОП Баранковим В.О. проведено оцінку КТЗ Ssang Yong Musso Grand реєстраційний номер АР 531 Е, за результатами якої оцінювачем Сурковим В.М. 15.11.2024 складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 1256/11-24 та зроблено наступні висновки: 
1. Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, що оцінюється, марки Ssang Yong Musso Grand, реєстраційний номер АР 531 Е на дату ДТП 21.08.2024, з урахуванням ПДВ на складові частини, що потребують заміни, становить 164 556, 67 грн. 
2. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Ssang Yong Musso Grand, реєстраційний номер АР 531 Е, без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на дату ДТП 21.08.2024, становить 190 389, 74 грн. 
3. Ринкова вартість КТЗ марки Ssang Yong Musso Grand реєстраційний номер АР 531 Е, без урахування аварійних пошкоджень на дату ДТП 21.08.2024, становить 1 429 750, 00 грн. 
4. Розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ марки Ssang Yong Musso Grand реєстраційний номер АР 531 Е з урахуванням зносу зменшений на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість на дату ДТП 21.08.2024, становить 145 334, 80 грн.
Додатком до звіту № 1256/11-24 є:
- Акт огляду транспортного засобу № 1256/11-24 від 06.11.2024;
- Калькуляція відновлювального ремонту.
- Вартість аналогічного КТЗ.
- Вартість аналога згідно довідника для розрахунку Цн (згідно даних інтернет сайту www.avtocentr.com.ua).
- Вартість окремих складових частин, що введено вручну в калькуляцію (згідно даних інтернет сайту www.avtodnepr.dp.ua).
- Фототаблиця пошкоджень КТЗ.
- Документи оцінювача.
Підставою проведення оцінки зазначено Договір № 1256/11-24 від 06.11.2024.
Мета проведення оцінки: визначення вартості матеріального збитку.
Звіт № 1256/11-24 від 15.11.2024 виконано та підписано оцінювачем Сурковим Вячеславом Михайловичем, який має кваліфікацію оцінювача у напрямку оцінки майна: «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» і спеціалізацію: 1.1. «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок, та майнових прав на них»; 1.3. «Оцінка колісних транспортних засобів» (Свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 138 від 14.03.2016, Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 206 від 05.12.2015, Посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 0788-ПК від 20.10.2021, Посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 0949-ПК від 06.12.2023) та керівником СОД Баранковим В.О. (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий Фондом Державного майна України від 29.08.2024) на замовлення Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області.
Оцінка виконана відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» і товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 145/5/2092.
13.12.2024 між АРЗ СП ГУ ДСНС України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (замовник) та ФОП Колобердянко І.В. (виконавець) було укладено договір № 173/12 про надання послуг.
Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги за кодом ДК 021:2015: 50110000-9 Послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання (Послуга з поточного ремонту автомобіля Ssang Yong Musso Grand, 2023 року випуску, VIN код: НОМЕР_5 , р/н АР 531 Е) (далі - послуги), а замовник зобов`язується прийняти надані виконавцем послуги та здійснити їх оплату в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 4.1 договору загальна вартість договору складає 181 558, 00 грн. без ПДВ.
На виконання умов договору виконавцем ФОП Колобердянко І.В. виконано, а позивачем АРЗ СП ГУ ДСНС України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області прийнято об`єм робіт з поточного ремонту автомобіля Ssang Yong Musso Grand, 2023 року випуску, VIN код: НОМЕР_5 , р/н НОМЕР_2 на загальну суму 181 558, 00 грн., про що між сторонами складено та підписано акт № 507 здачі-прийомки виконаних робіт (надання послуг) від 18.12.2024 згідно договору № 173/12 від 13.12.2024.
Позивачем на рахунок ФОП Колобердянко І.В. проведено оплату в загальній сумі 181 558,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями із зазначенням призначення платежу “1006280;2240;послуги з поточного ремонту автомобіля; дог.від 13.12.2024р.№ 173/12,акт в.п.від 18.12.2024р.№ 507;без ПДВ.”, а саме: 
- платіжна інструкція № 1684 від 18.12.2024 на суму 80 000, 00 грн.;
- платіжна інструкція № 1682 від 18.12.2024 на суму 101 558, 00 грн.
03.02.2025 позивачем направлено на адресу відповідача претензію про стягнення матеріальних збитків, завданих державі в особі Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області № 53 38-186/53 38-2, в якій позивач просив у тридцятиденний термін з дня отримання даної претензії відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 101 558, 00 грн. та вартість проведення експертної оцінки вартості збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу у розмірі 5 000, 00 грн.
Факт направлення 03.02.2025 претензії підтверджується поштовою накладною, описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком.
У відповідь на претензію відповідачем направлено на адресу позивача лист № РД\Ис-00033 від 10.02.2025, в якому відповідач зазначив, що не визнає заявлені вимоги та відмовляється виконувати вимоги претензії, оскільки вони є необґрунтованими. 

Мотивувальна частина.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.
Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:
1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;
2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;
3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до технічного талону транспортного засобу серія ОРС № 025536 транспортний засіб Ssang Yong Musso Grand, 2023 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстровано 07.11.2023 за АРЗ СП ГУ ДСНС України в Запорізькій області. 
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_3 транспортний засіб автобус-D марки ПАЗ 4234, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 зареєстровано 19.05.2016 за ПСП «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК».
Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду встановлено, що 21.08.2024 о 06 год. 20 хв. в м. Снігурівка, Баштанського району відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ГАЗ-4234, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ПСП «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК», під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу SsangYong Musso Grand, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить Аварійно-рятувальному загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області, під керуванням водія ОСОБА_2 . Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду водій ТЗ ГАЗ-4234, реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_1 визнав свою вину. За змістом повідомлення автомобіль ГАЗ-4234, реєстраційний номер НОМЕР_4 , виїхав на смугу зустрічного руху та пошкодив автомобіль SsangYong Musso Grand, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який повертав праворуч.
Відповідно до повідомлення ТЗ SsangYong Musso Grand, реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав пошкодження (видимі пошкодження): ліва фара, бампер, крило, капот.
Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) підписано учасниками ДТП.
Матеріальний збиток – це вартісне значення реальних витрат з урахуванням зносу, які несе власник КТЗ при його пошкодженні або розукомплектуванні.
Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання визначаються Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність".
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” (тут і далі в редакції від 20.06.2024) суб`єктами оціночної діяльності є, зокрема, суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” права, обов`язки та відповідальність оцінювачів встановлюються цим та іншими законами.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 12 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.
Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” кваліфікаційне свідоцтво оцінювача є документом, який підтверджує достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки для самостійного проведення оцінки майна. Форми кваліфікаційних свідоцтв оцінювача встановлюються Фондом державного майна України. Право на отримання кваліфікаційного свідоцтва набувають фізичні особи, які мають закінчену вищу освіту, пройшли навчання за програмою базової підготовки та стажування протягом одного року у складі суб`єкта оціночної діяльності разом з оцінювачем, який має не менше ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, отримали його позитивну рекомендацію та успішно склали кваліфікаційний іспит.
Відповідно до ст. 17 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” Фонд державного майна України веде Державний реєстр оцінювачів, які отримали кваліфікаційне свідоцтво.
У Державному реєстрі оцінювачів зазначається така інформація про оцінювачів: прізвище, ім`я та по батькові оцінювача, дата видачі та номер кваліфікаційного свідоцтва, назва навчального закладу, який здійснював підготовку оцінювача, дата та номер протоколу рішення Екзаменаційної комісії про видачу кваліфікаційного свідоцтва, напрями оцінки майна, що зазначені в кваліфікаційному свідоцтві, інформація про підвищення кваліфікації за зазначеними напрямами, інформація щодо зупинення дії чи позбавлення кваліфікаційного свідоцтва, місце роботи оцінювача.
Порядок подання оцінювачами інформації до Державного реєстру оцінювачів встановлюється Фондом державного майна України.
Оцінювачі несуть відповідальність за достовірність інформації, яка подається до Державного реєстру оцінювачів, у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 32 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності несуть відповідальність за порушення вимог цього Закону в порядку, встановленому законами.
Оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" Кабінет Міністрів України постановою від 10.09.2003 № 1440 затвердив Національний стандарт N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" (далі – Стандарт).
Національний стандарт N 1 (далі - Стандарт) є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна (п. 1 Стандарту).
Відповідно до п. 56 Стандарту звіт про оцінку майна складається в електронній та паперовій формі, якщо складання звіту про оцінку майна в паперовій формі передбачено нормативно-правовими актами з оцінки майна або договором на проведення оцінки майна, та може складатися в повній або стислій формі. 
Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: 
- опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; 
- дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; 
- мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; 
- перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка;
- перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; 
- виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; 
- опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки;
- висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки; 
- виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; 
- письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання 
- результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; 
- висновок про вартість майна; 
- додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. 
Відповідно до п. 59 Стандарту звіт про оцінку майна підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Документи та інші інформаційні матеріали, зібрані оцінювачами у процесі проведення оцінки майна, разом із звітом про оцінку майна зберігаються в електронній формі в оцінювачів, які безпосередньо складали звіт про оцінку майна, та архіві суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання протягом трьох років від дати складання такого звіту, якщо більший строк не встановлено законодавством.
Чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків (п. 31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 по справі № 914/881/17; постанова Верховного Суду від 20.03.2019 у по справі № 925/440/18).
Як встановлено судом вище, на замовлення позивача АРЗ СП ГУ ДСНС України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області суб`єктом оціночної діяльності ФОП Баранковим В.О. проведено оцінку КТЗ Ssang Yong Musso Grand реєстраційний номер АР 531 Е, за результатами якої оцінювачем Сурковим В.М. 15.11.2024 складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 1256/11-24, з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту КТЗ Ssang Yong Musso Grand, реєстраційний номер АР 531 Е, без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на дату ДТП 21.08.2024, становить 190 389,74 грн.
Щодо посилань апелянта на те, що огляд пошкодженого транспортного засобу та оцінку виконав оцінювач Сурков Вячеслав Михайлович, який не є атестованим судовим експертом, а сам висновок та звіт експерта не відповідають вимогам чинного законодавства України, зокрема, в експертному висновку та звіті не вказано, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, то колегія суддів зазначає наступне.
В спірному випадку не надавався висновок експерта в порядку ст. 98 ГПК України, Закону України «Про судову експертизу», а проведена оцінка вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» і Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 145/5/2092. Оцінка виконана суб`єктом оціночної діяльності Сурковим В. М. (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача серії МФ № 206 від 05.12.2015), а звіт відповідає вимогам п. 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».
Посилання апелянта на те, що проведення технічного огляду ТЗ відбулось без участі його представника, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки відповідно до п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів”, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003, у разі потреби, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця, та часу проведення огляду КТЗ здійснюється замовником дослідження. Враховуючи наведене, залучення заінтересованих осіб для технічного огляду не є в усіх без виключення випадках обов`язковим, здійснюється замовником дослідження «у разі потреби», тобто замовник на власний розсуд вирішує питання чи є дійсною потреба у виклику іншої заінтересованої сторони для участі у технічному огляді пошкодження транспортного засобу.
На виконання умов договору № 173/12 про надання послуг від 13.12.2024 виконавцем ФОП Колобердянко І.В. виконано, а позивачем АРЗ СП ГУ ДСНС України у Запорізькій області прийнято об`єм робіт з поточного ремонту автомобіля Ssang Yong Musso Grand, 2023 року випуску, VIN код: НОМЕР_5 , р/н НОМЕР_2 на загальну суму 181 558,00 грн., що підтверджується актом № 507 здачі-прийомки виконаних робіт (надання послуг) від 18.12.2024.
Позивачем на рахунок виконавця робіт ФОП Колобердянко І.В. проведено оплату в загальній сумі 181 558,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями.
Таким чином, вартість ремонту автомобіля потерпілого без урахування коефіцієнта фізичного зносу пошкоджених деталей складає 181 558,00 грн.
Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ГАЗ 4234, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 була застрахована Страховою компанією “ARX” (код ЄДРПОУ 20474912) (попередня назва КС “АХА Страхування”), що підтверджується полісом № ЕР218942028 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії договору з 00 год 00 хв. 27.01.2024 по 26.01.2025.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Відповідно до п. 1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” від 21.05.2024 № 3720-IX цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 січня 2025 року.
Відповідно до абз. 1, 2 п. 6 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” від 21.05.2024 № 3720-IX договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами.
На договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що укладені після набрання чинності цим Законом та набирають чинності після введення в дію цього Закону, поширюються вимоги цього Закону.
Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” № 1961-IV від 01.01.2024 (тут і далі в редакції чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Відповідно до ст. 3 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до п. 9.1 та 9.4 ст. 9 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до абз. 1, 2 ст. 28 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до ст. 29 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.
У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.
Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.
Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
На виконання Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" МТСБУ встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 № 274/2011 Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
Європротокол - це спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, який надається страховику та є підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим (пункт 1 Інструкції).
Відповідно до п.п. 4 п. 1 Постанови Правління НБУ «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 100 від 30.05.2022 (в редакції, яка діяла на дату вчинення ДТП та виплати страхового відшкодування) за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України затверджено максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80 000 гривень на потерпілого.
Системне тлумачення положень пункту 33.2 статті 33 та пункту 1.7 статті 1 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, дає підстави для висновку, що скласти спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, за наявності умов, визначених пунктом 33.2 статті 33 цього Закону, можуть лише водії транспортних засобів, які є забезпеченими в розумінні пункту 1.7 статі 1 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, тобто кожен із яких має поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Підстав для іншого тлумачення указані норми не дають.
18.09.2024 АТ “СК” АРКС” (код ЄДРПОУ 20474912) перераховано на рахунок позивача Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області грошові кошти в сумі 80 000, 00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1085666 від 18.09.2024 на суму 80 000, 00 грн. із зазначенням призначення платежу “Страхове відшкодування згідно акту № ARX4231293, АРЗ СП ГУ ДСНС України у Запорізькій області, ІПН 34869316 без ПДВ”.
Статтею 1194 ЦК України регламентується визначення обсягу відповідальності застрахованої особи у разі недостатності страхової виплати.
Однак, вказана норма у главі 82 ЦК України визначає особливості розподілу повної відповідальності (стаття 1166 ЦК України) між особою, яка заподіяла шкоду та її страховиком. Стаття 1194 ЦК України, встановивши межі відповідальності особи, яка заподіяла шкоду та застрахувала свою цивільну відповідальність у розмірі, що перевищує страхове відшкодування, тим самим покладає решту відповідальності на страховика.
З огляду на вказане, Велика Палата Верховного Суду вважає, що стаття 1194 ЦК України застосовується до будь-яких правовідносин, в яких бере участь особа, яка заподіяла шкоду та застрахувала свою цивільну відповідальність (п. 50-52 постанови ВП ВС від 14.12.2021 у справі № 147/66/17).
Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).
Водночас в Законі наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон як спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоди не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону № 1961-IV) (п. 85-87 постанови ВП ВС від 14.12.2021 у справі № 147/66/17).
У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону).
Одночасно за положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (п. 105-106 постанови ВП ВС від 14.12.2021 у справі № 147/66/17).
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.
Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника (п. 154-156 постанови ВП ВС від 14.12.2021 у справі № 147/66/17).
Якщо потерпілий звернувся до страховика, при цьому, страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження №61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19).
Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про стягнення з винуватця ДТП різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (тобто без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховою виплатою за європротоколом (див. близький за змістом висновок у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц). Інакше кажучи, винуватець ДТП має відшкодувати потерпілому різницю між вартістю ремонту автомобіля потерпілого без урахування коефіцієнта фізичного зносу пошкоджених деталей і сумою страхової виплати за європротоколом (постанова ВС від 20.11.2024 у справі № 756/2755/22).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика (постанова ВС від 22.04.2021 у справі № 759/7787/18).
Враховуючи, що учасники ДТП оформили дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України шляхом складання європротоколу, а максимальний розмір страхової виплати (страхового відшкодування) обмежений законодавчо відповідно до п.п. 4 п. 1 постанови Правління НБУ «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 100 від 30.05.2022 на рівні 80 000, 00 грн., то відповідно в силу приписів прямої норми ст. 1194 ЦК України страхувальник (винна особа), у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), оскільки деліктне зобов`язання триває.
Отже, різниця між вартістю ремонту автомобіля потерпілого без урахування коефіцієнта фізичного зносу пошкоджених деталей і сумою страхової виплати за європротоколом становить 101 558,00 грн. (181 558,00 грн. – 80 000,00 грн.).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність належними та допустимими доказами у справі факту завдання позивачу шкоди у вигляді пошкодження транспортного засобу (ст. 1166 ЦК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували факт завдання позивачу шкоди у заявленому до стягнення розмірі.
Таким чином, враховуючи недостатність страхової виплати (страхового відшкодування) (80 000,00 грн.) для повного відшкодування завданої винною особою шкоди (181 558,00 грн.), відповідач в силу приписів ст. 1194 ЦК України зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (101 558,00 грн.). Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних в частині стягнення різниці вартості ремонтних робіт між фактично сплачених коштів за ремонт наземного транспортного засобу та виплаченою сумою страхової виплати Страхової компанії “ARX”, яке понесла держава в особі Аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області у розмірі 101 558,00 грн.
Щодо посилань апелянта на не підтвердження оплати експертного дослідження, оскільки в висновку та звіті зазначено договір від 06.11.2025 № 1256/11-24, а в платіжній інструкції - договір від 04.11.2024 № 140/1/11, колегія суддів зазначає наступне.
Предметом договору від 04.11.2024 № 140/1/11 є оцінка суб`єктом оціночної діяльності матеріального збитку, завданого транспортному засобу Ssang Yong Musso Grand 2023 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 . 
В звіті суб`єкта оціночної діяльності дійсно міститься посилання на договір від 06.11.2025 № 1256/11-24. При цьому, фактично оцінка вартості матеріального збитку проведена суб`єктом оціночної діяльності щодо транспортного засобу Ssang Yong Musso Grand реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Враховуючи відсутність доказів укладення між позивачем та суб`єктом оціночної діяльності договору від 06.11.2025 № 1256/11-24, а також надання суб`єктом оціночної діяльності на замовлення позивача будь-яких інших послуг з оцінки майна, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про помилкове посилання суб`єктом оціночної діяльності у звіті на зазначений договір, оскільки фактично суб`єктом оціночної діяльності на замовлення позивача проведено оцінку вартості матеріального збитку щодо КТЗ Ssang Yong Musso Grand реєстраційний номер АР 531 Е, а позивачем оплачено надані послуги у сумі 5 000,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність належними та допустимими доказами у справі факту завдання позивачу збитків, понесених, у зв`язку з проведенням оцінки вартості матеріального збитку (шкоди) ТЗ.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних в частині стягнення витрат в сумі 5 000, 00 грн. на проведення оцінки вартості матеріального збитку.

Як встановлено вище, доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.04.2026 по справі №915/372/25 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.
За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.04.2026 по справі №915/372/25 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.
Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.04.2026 по справі №915/372/25 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.04.2026 по справі №915/372/25 - залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
Відповідно до ст. 287 ч. 3 ГПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню за винятком випадків, передбачених п.п. а), б), в), г) п. 2) ч. 3 ст. 287 цього Кодексу.
Постанову складено та підписано 09.07.2026.

Головуючий суддя К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран