ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 серпня 2026 року м. Житомир справа № 240/9960/26
категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не включенні до складу грошового забезпечення, якого йому обчислена грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та підйомна допомога за період з 17.04.2022 року по 23.03.2023 року, сум індексації грошового забезпечення та сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 17.04.2022 року по день фактичної виплати (доплати) грошового забезпечення;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , що полягає у не включенні до складу грошового забезпечення, якого йому обчислена матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та підйомна допомога за період з 24.03.2023 року по 31.12.2023 року, а також грошова допомога на оздоровлення за період з 01.12.2024 року по 15.03.2024 року сум індексації грошового забезпечення та сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, які він отримував за попереднім місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 перерахувати та доплатити йому матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та підйомну допомогу за період з 24.03.2023 року по 31.12.2023року, а також грошову допомогу на оздоровлення за період з 01.12.2024 року по 15.03.2024 року сум індексації грошового забезпечення та сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, які він отримував за попереднім місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 24.03.2023 року по день фактичної виплати (доплати) грошового забезпечення.
Як зазначається в позові, Позивачу при проходженні військової служби з 17.04.2022 року по 15.03.2024 року грошове забезпечення, а саме матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова допомога на оздоровлення та підйомна допомога нараховувалося без врахування сум індексації грошового забезпечення Позивача та додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, яку Позивач отримував систематично.
Одночасно Позивач вважає, що має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати такої частини грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 23.03.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від Відповідача-1, Військової частини НОМЕР_1 , надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначено, що при здійсненні розрахунку розміру грошового забезпечення Позивача як командира батальйону цієї військової частини за спірний період та складових грошового забезпечення при звільненні зі служби Позивача Відповідач діяв в межах та спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Відповідач вважає, що додаткова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, має особливий і разовий характер, а тому не підлягає врахуванню при визначенні розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги. Позовні вимоги щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати Відповідач вважає такими, що не підлягають задоволенню, так як були вирішені в межах іншої адміністративної справи №240/12698/25.

Від Відповідача-2, Військової частини НОМЕР_2 , надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог з аналогічних підстав, наведених у відзиві на позов представника Військової частини НОМЕР_1 .

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов матеріального, грошового та інших видів забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в Збройних силах України, в тому числі щодо порядку нарахування грошового забезпечення, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.
Суть спору між сторонами в даній справі зведена виключно до правомірності нарахування Позивачу за спірний період з 17.04.2022 року по 15.03.2024 року складових грошового забезпечення, а саме матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , Позивач у справі, в спірні періоди з 17.04.2022 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира аеромобільного батальйону. Наказом командира від 22.03.2023 року Позивач виключений зі списків особового складу. З 24.03.2023 року Позивач проходив військову службу на посаді заступника командира навчального батальйону Військової частини НОМЕР_2 і наказом командира з 15.03.2024 року виключений зі списків особового складу цієї військової частини. 
Як зазначається в позові, Позивачу при проходженні військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 грошове забезпечення, а саме грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та підйомна допомога за період з 17.04.2022 року по 23.03.2023 року нараховувалося без врахування сум індексації грошового забезпечення та сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168.
Як зазначається в позові, Позивачу при проходженні військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 грошове забезпечення, а саме матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та підйомна допомога за період з 24.03.2023року по 31.12.2023 року, а також грошова допомога на оздоровлення за період з 01.12.2024 по 15.03.2024 року нараховувалося без врахування сум індексації грошового забезпечення та сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, які він отримував за попереднім місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Безспірно, за приписами статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017р. № 704 (надалі - постанова № 704) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу визначено здійснювати в порядку, що затверджується, зокрема, Міністром оборони (стаття 9 Закону №2011-XII).
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджено наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 (надалі - Порядок №260).
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №260 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення, зокрема, включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану, допомоги.
Пунктом 16 розділу І Порядку №260 передбачено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Суд враховує, що виплата грошової допомоги на оздоровлення здійснюється відповідно до розділу ХХІІІ Порядку №260, згідно з пунктом 6 якого передбачено, що розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Одночасно суд враховує, що згідно положень пункту 9 розділу XXIV Порядку №260 виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги (пункт 7 розділу XXIV Порядку №260).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що під час проходження Позивачем військової служби у Військовій частини НОМЕР_1 Позивачу були нараховані та виплачені грошова допомога на оздоровлення в розмірі 27 836,46 грн. та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 27 836,46грн. за 2022 рік.
Вказані обставини підтверджуються відомостями про такі виплати, які зазначені в довідці Відповідача-1 від 23.05.2025 року, копія якої долучена до позову та досліджена судом.
Грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік під проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 не нараховувалися та не виплачувалися, про що прямо зазначено в наказі Відповідача-1 №83 від 22.03.2023 року, копія якого долучена до позову та досліджена судом.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що під час проходження Позивачем військової служби у Військовій частини НОМЕР_2 Позивачу були нараховані та виплачені грошова допомога на оздоровлення в розмірі 41 018,31 грн. та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 41 018,31 грн. за 2023 рік.
Вказані обставини підтверджуються відомостями про такі виплати, які зазначені в довідці Відповідача-2 (без номера і дати), копія якої долучена до позову та досліджена судом.
Грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік під проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 не нараховувалися та не виплачувалися, про що прямо зазначено в наказі Відповідача-2 №75 від 15.03.2024 року, копія якого долучена до позову та досліджена судом.
Відповідно до вимог пункту розділу 2 Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі - Постанова №168) виплачується у відповідних розмірах.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що під час проходження Позивачем військової служби у Військовій частини НОМЕР_1 Позивачу щомісячно виплачувалася додаткова винагорода згідно з Постановою №168 у розмірах із розрахунку 30 000,00 грн. та 100 000,00 грн., що підтверджується довідкою Відповідача-1.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що під час проходження Позивачем військової служби у Військовій частини НОМЕР_3 Позивачу додаткова винагорода згідно з Постановою №168 не нараховувалася та не виплачувалася, що підтверджується довідкою Відповідача-2.

Аналогічно судом встановлено та не заперечується сторонами, що при проходженні військової служби у Військовій частини НОМЕР_1 Позивачу нараховувалася і виплачувалася у відповідних розмірах індексація його грошового забезпечення, а під час проходження Позивачем військової служби у Військовій частини НОМЕР_2 така індексація не нараховувалася і не виплачувалася. 

Як вже зазначалося судом, в розумінні вимог пункту 2 розділу І Порядку №260 така додаткова винагорода на період дії воєнного стану (згідно постанови №168) відноситься до одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Разом з тим, суд погоджується із доводами, наведеними в позові, що вказана додаткова винагорода на період дії воєнного стану (згідно постанови №168) під час проходження Позивачем військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 виплачувалася щомісячно, а тому є складовою його щомісячного грошового забезпечення.
Зазначене дає підстави суду зробити висновок, що суми індексації грошового забезпечення Позивача та суми додаткової винагороди на період дії воєнного стану (згідно постанови №168) під час проходження Позивачем військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 є складовими його щомісячного грошового забезпечення, а тому підлягали врахуванню при визначенні розмірів його грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік.

Одночасно суд вважає безпідставними доводи, наведені у позові, що суми індексації грошового забезпечення Позивача та суми додаткової винагороди на період дії воєнного стану (згідно постанови №168) під час проходження Позивачем військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 підлягали врахуванню Військовою частиною НОМЕР_2 при визначенні розмірів його грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.

Позивач та його представник не врахували, що відповідно до вимог пункту 12 розділу І Порядку №260 лише військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.
Складові грошового забезпечення Позивача за період проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 не є складовими його щомісячного грошового забезпечення під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 , а тому суми індексації грошового забезпечення Позивача та суми додаткової винагороди на період дії воєнного стану (згідно постанови №168) під час проходження Позивачем військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 не підлягали врахуванню Військовою частиною НОМЕР_2 при визначенні розмірів його грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.
Таким чином, позовні вимоги Позивача в цій частині позову до Військової частини НОМЕР_2 не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

При вирішенні спірних відносин щодо наявності чи відсутності підстав для врахування сум підйомної допомоги, виплачених Відповідачами Позивачу, при визначенні розмірів його грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за спірні періоди, суд враховує наступне.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що при проходженні військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 Позивачу була нарахована та виплачена підйомна допомога в розмірі 27 075,96 грн., а під час проходження Позивачем військової служби у Військовій частини НОМЕР_2 така підйомна допомога виплачена в розмірі 40 562,00 грн.
Разом з тим, за приписами абзацу 2 пункту 2 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 № 45 (надалі - Порядок №45), прямо зазначено, що розмір підйомної допомоги обчислюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини.
Більш того, як вже зазначалося судом, в розумінні вимог пункту 2 розділу І Порядку №260 така підйомна допомога не відноситься до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. ЇЇ одноразова виплата не може свідчити про її складову щомісячного грошового забезпечення Позивача під час проходження військової служби.
Таким чином, позовні вимоги Позивача в цій частині позову до Відповідачів щодо необхідності врахування сум підйомного допомоги, виплачених Позивачу, для визначення розмірів його грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за спірні періоди не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату Позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати, слід зазначити таке.

Приписи статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) визначають, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі № 2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно зі статтею 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що грошове забезпечення є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум грошового забезпечення громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.
Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 240/11882/19.
Враховуючи наявність встановленого факту невиплати Позивачу грошового забезпечення в повному обсязі, суд вважає, що Позивач має право на компенсацію втрати частини доходу, у зв`язку з порушенням Відповідачем-1 строків виплати в червні 2022 року грошової допомоги на оздоровлення та в серпні 2022 року матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно з 01.07.2022 року та з 01.09.2022 року по день фактичної виплати.

Одночасно суд зазначає про безпідставність доводів Відповідачів, наведених у відзивах на позов, що позовні вимоги щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати були вирішені в межах іншої адміністративної справи №240/12698/25.
Представники Відповідачів не врахували, що згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14.11.2025 року в даній справі №240/12698/25 зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити Позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01.01.2024 по день фактичної виплати індексації.
Спірні відносини щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням Військовою частиною НОМЕР_1 строків виплати грошової допомоги на оздоровлення та в матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань не були предметом судового розгляду у справі №240/12698/25.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

При визначенні розміру сум судових витрат, що підлягають відшкодуванню Позивачу за результатами розгляду даної справи суд враховує наступне.

Як зазначено в позові, судовими витратами Позивача, зумовлених звернення до суду з даним позовом, є витрати Позивача на правничу допомогу адвоката в розмірі 4 000,00 грн.

За приписами статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд погоджується із доводами представників сторін щодо неспівмірності заявлених сум витрат на правничу допомогу адвоката виходячи з конкретних обставин справи.
З урахуванням обставин справи, а саме: справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; виходячи з характеру доказів у справі (відсутності експертиз, відсутності виклику свідків, тощо); кількості сторін та відсутності інших учасників у справі, суд вважає розмір вартості наданих послуг неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.
Відтак, враховуючи, що спір виник у правовідносинах, які не є складними, беручи до уваги визначеність та сталість практики Верховного Суду у цій категорії справ, що істотно зменшує складність послуг та зменшує їх обсяг, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення суми витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню Позивачу, до 2000,00 грн. Такий підхід відповідатиме вимогам співмірності, розумності та справедливості.

Розподіл судового збору у відповідності до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду цієї справи не здійснюється, оскільки Позивач звільнений від сплати судового збору.
Суд враховує, що відповідності до вимог частини 8 статті 139 КАС України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Таким чином, судові витрати Позивача на правничу допомогу адвоката в розмірі 2000,00 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 242-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не включення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , якого обчислена грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік сум індексації грошового забезпечення та сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік ОСОБА_1 з урахуванням сум індексації грошового забезпечення та сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", здійснити їх виплату із урахуванням проведених виплат.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати в червні 2022 року грошової допомоги на оздоровлення та в серпні 2022 року матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно з 01.07.2022 року та з 01.09.2022 року по день фактичної виплати.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

13.08.26