Справа № 420/29267/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Свиди Л.І.
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНПРІ ЛТД» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,- ВСТАНОВИВ:
До суду звернулося Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНПРІ ЛТД» про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 241213,60 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 15076,25 грн.
Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що відповідач порушив вимоги ст.19 Закону України від 21.03.1991 року №875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» і не забезпечив працевлаштування осіб з інвалідністю згідно з встановленим законом нормативом, тому зобов`язаний сплатити до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю передбачені законом адміністративно господарські санкції. Оскільки суму адміністративно-господарських санкцій відповідач самостійно не сплатив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення сум вказаної заборгованості разом з пенею. Позивач також зазначив, що у відповідності з нормативом місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідач повинен був створити 2 робочих місця. Відповідно до ЦБІ особа з інвалідністю на Товаристві з обмеженою відповідальністю «ГРАНПРІ ЛТД» працювали 2 особи з інвалідністю 1 міс. Відповідно до роз`яснень спеціалістів Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю у листі від 26.03.2007 р. № 1/6-172 норматив вважатиметься виконаним, якщо особа з інвалідністю пропрацювала 6 повних місяців звітного року. Для виконання нормативу особа з інвалідністю повинна працювати на підприємстві не менше 6 місяців за основним місце роботи. Для зарахування у виконання підприємством квоти (наприклад, у кількості однієї особи) особі з інвалідністю не обов`язково працювати з початку року. Особу можна прийняти з будь-якого місяця, але за умови відпрацювання нею не менше шести місяців (наприклад, квітень–вересень) у календарному році — і норматив буде виконано. Адже в цьому разі сума середньооблікової чисельності працівників з інвалідністю за всі місяці року становитиме: (6 : 12) = 0.5 — показник округлюється до цілого математичного числа і буде становити « 1». Тому, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 0 осіб, що є менше ніж встановлено нормативом. Відповідно до розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік, надісланого відповідачу, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача, за рік склала 46 осіб, таким чином, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону складає - 2 особи. Оскільки відповідач не створив необхідну кількість робочих місць для осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, позивач застосував до останнього адміністративно - господарські санкції, а за порушення термінів їх сплати нарахував пеню. Щодо твердження представника відповідача стосовно відсутності повноважень відділення Фонду без перевірки Держпраці, який не має жодного законного підґрунтя. Стосовно перевірок Держпраці Верховний суд України Постановою від 24.04.2025 року № 280/3642/23 визначив правову позицію (Рішення та Постанови Верховного Суду в Україні має силу переконливого (авторитетного) прецеденту і забезпечує сталість та єдність судової практики).
З відзиву на позовну заяву, заперечень на відповідь на відзив вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає про те, що встановлення факту невиконання суб`єктом господарювання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю належить до виключної компетенції органів Держпраці та може бути здійснене виключно за результатами проведення ними планових або позапланових перевірок. Лише у разі документального підтвердження за результатами таких перевірок факту порушення у суб`єкта господарювання виникає передбачений законодавством обов`язок зі сплати адміністративно господарських санкцій, що виключає можливість самостійного встановлення інших органів або установ факту такого порушення без проведення перевірочних заходів. В матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували проведення органами Державної служби з питань праці перевірки, за результатами якої було б встановлено факт невиконання суб`єктом господарювання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю. Таким чином, підсумовуючи усе вищезазначене можна зробити висновок, що позивач передчасно, не маючи встановлених актом перевірки Держпраці доказів про недотримання відповідачем нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 році, звернувся з позовом до суду про стягнення адміністративно-господарських санкцій. Крім того, станом на дату подання даного відзиву Кабінетом Міністрів України припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, відповідно встановити факт невиконання суб`єктом господарювання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю є неможливим. Враховуючи те, що постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 на період дії воєнного стану було припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю), а право на проведення позапланових перевірок наразі частково відновлено наказом Міністерства економіки України від 16.06.2023 №5782 виключно за наявності чітко визначених підстав, відповідно встановлення факту невиконання суб`єктом господарювання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у відсутність таких підстав є неможливим та суперечить чинному законодавству.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З матеріалів справи вбачається, що Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю сформував розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій за 2024 рік, які підлягають сплаті Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНПРІ ЛТД» у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.
З вказаного розрахунку вбачається, що середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у ТОВ «ГРАНПРІ ЛТД» складає 46 осіб, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю складає 2 особи, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність - 0 осіб.
Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю направив на адресу відповідача претензію, в якій повідомив про невиконання встановленого законодавством нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у зв`язку з чим необхідно сплатити нараховану суму адміністративно-господарської санкції.
Розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю було розміщено в електронному кабінеті підприємства.
Враховуючи, що кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю складає 0 осіб, Одеським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю було визначено підприємству адміністративно-господарські санкції у розмірі 241213,60 грн. та нараховано пеню в сумі 15076,25 грн.
Оскільки, відповідачем не сплачено суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю в 2024 році у добровільному порядку, позивач звернувся з позовом до суду.
Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами врегульовані Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року № 875-XII.
Відповідно до ст. 18, 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року № 875-XII забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.
Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань особи з інвалідністю, наявних у неї професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи (у редакції на 2024 рік).
Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.
Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію: - про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю; - необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.
Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.
Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.
Згідно із ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю.
Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.
Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).
Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.
Для реалізації положень ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року № 875-XII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про внесення змін до Положення про централізований банк даних з проблем інвалідності» від 07.04.2023 року №307.
Відповідно до цього Положення програмний комплекс «Реєстр роботодавців щодо виконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю» Централізованого банку даних з проблем інвалідності забезпечує автоматизоване (без стороннього втручання): - опрацювання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності; - визначення роботодавців, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною 1 статті 19 Закону №875; - створення розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 Закону №875;
Таким чином, розрахунок адміністративно-господарських санкцій формується в автоматизованому режимі без втручання працівників Фонду, для усіх роботодавців. Такі розрахунки у вигляді PDF-файлу за підписом керівника територіального відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю надсилаються до електронного кабінету роботодавця на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України.
З матеріалів справи вбачається, що середньооблікова чисельність працівників ТОВ «ГРАНПРІ ЛТД» у 2024 році становила 46 осіб. 
Частина перша статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року № 875-XII однозначно передбачає, що роботодавці, у яких працює від 8 до 25 працівників, зобов`язані забезпечити одно робоче місце для працевлаштування особи з інвалідністю (враховуючи середньооблікову чисельність працівників ТОВ «ГРАНПРІ ЛТД» у 2024 році 46 осіб – 2 особи).
При цьому, доказів того, що у 2024 році на підприємстві фактично працювала хоча б одна особа з інвалідністю, відповідачем не подано. 
У відзиві на позовну заяву відповідач, посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 21.11.2022 року у справі № 400/3957/21зазначає про те, що позивач передчасно, не маючи встановлених актом перевірки органами Держпраці доказів про недотримання відповідачем нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю в 2024 році, звернувся з цим позовом.
При цьому, згідно з ч. 8 і 9 Закону № 875 (у редакції, чинні до 05.11.2022) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту осіб з інвалідністю, подання ними звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.
Однак, 06.11.2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю», яким у новій редакції викладено статтю 19 Закону № 875.
Відповідно до частин дванадцятої та тринадцятої статті 19 Закону № 875 (у редакції, чинній з 06.11.2022 року) керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для пацевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.
Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.
Таким чином, розрахунок адміністративно-господарських санкцій:
до 05.11.2022 здійснювався Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю на підставі поданої до нього звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;
з 06.11.2022 здійснюється автоматично без втручання посадових осіб Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю на підставі даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності.
Отже, оскільки з 06.11.2022 змінився порядок розрахунку адміністративно-господарських санкцій і Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю вже його не здійснює, тому правові висновки Верховного Суду щодо можливості накладення на суб`єктів господарювання цих санкцій лише за результатами проведеної органами Держпраці відповідної перевірки, не підлягають застосуванню до правовідносин, що виникли після 06.11.2022 року.
Такий висновок повністю кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.04.2025 року у справі № 280/3642/23.
Крім того, відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 24.04.2025 року у справі №280/3642/23, суд не має повноважень переглядати або коригувати результати автоматизованого розрахунку ПФУ, а може оцінювати лише те, чи подав роботодавець достовірні дані та чи створив фактично робочі місця для осіб з інвалідністю.
У цій справі відповідач не надав доказів створення робочих місць та працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 році, що могло би бути враховано у Реєстрі ПФУ.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню повністю. 
Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, код ЄДРПОУ 13901271) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНПРІ ЛТД» (вул. Велика Арнаутська, буд. 76, офіс 1, м. Одеса, 65045, код ЄДРПОУ 43744363) про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 241213,60 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 15076,25 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНПРІ ЛТД» (вул. Велика Арнаутська, буд. 76, офіс 1, м. Одеса, 65045, код ЄДРПОУ 43744363) на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 241213, 60 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 15076, 25 Банк – ГУ ДКСУ в Одеській області, Одеська міська ТГ, ГУК в Од.обл./м.Одеса/50070000, ЄДРПОУ 37607526, Казначейство України (ел. адм. подат.), UA618999980313191230000015744, Код класифікації доходів бюджету 50070000. Бюджетне кодування в призначенні платежу:*;101;код ЄДРПОУ підприємства; платежі до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за 2024 рік.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА