Справа № 214/7247/26
1-кп/214/1000/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2026 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження №12026046750000163 від 04.06.2026 щодо обвинуваченого:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, який офіційно працює на ТОВ «Ливарно-механічний завод» на посаді модельника, має на утриманні неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 125 КК України,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 23.05.2026 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, знаходився в приміщенні під`їзду №7 за адресою: вул. Івана Авраменка, буд. №14, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, де між ним та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник словесний конфлікт, в ході якого до ОСОБА_5 , у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно завдав 1 (один) удар правою рукою потерпілому ОСОБА_5 , в область пальців його правої руки, спричинивши тим самим тілесні ушкодження останньому. 
Своїми умисними діями ОСОБА_3 , заподіяв потерпілому ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді: забійна рана 4-го пальця правої кисті та синець 3-го пальця правої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи №935 від 10.06.2026, за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. 
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками: умисного легкого тілесного ушкодження.
Крім того, ОСОБА_3 , 04.06.2026 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виник словесний конфлікт, в ході якого до ОСОБА_6 у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останній. Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно кинув скляний стакан у бік потерпілої ОСОБА_6 в область ділянки голови, спричинивши тим самим тілесні ушкодження останній. 
Своїми умисними діями ОСОБА_3 , заподіяв потерпілій ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді: забійна рана голови, яка згідно висновку судово-медичної експертизи №975 від 16.06.2026, за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести діб, але не більше як три тижні. 
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками: умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. 
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , про обвинувачення у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч.2 ст.125 КК України, який складений процесуальним керівником – прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури, надійшов до суду із заявою обвинуваченого ОСОБА_3 , про визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника – адвоката ОСОБА_7 . Зі змісту заяви слідує, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. Також, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 , кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125, ч.2 ст. 125 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.
У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. 
Частинами 1 та 2 ст.382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта, щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Так, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КК України, є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України.
Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття. 
Відповідно до ст.67 КК України обставин що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено. 
Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується нейтрально, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення яке не є тяжким.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3  покарання за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, у виді штрафу, в розмірі, передбаченому санкцією статті, а остаточне покарання призначити з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим. 
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3  та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3  на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання судом не встановлено.
Речові докази та документально підтверджені процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд, – 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінальних проступків, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу а розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень;
-за ч.2 ст.125 КК України у вигляді штрафу а розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 гривень;
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3  призначити покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 гривень;
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1