Справа № 487/1658/26 
Провадження № 2/487/1796/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2026 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (позивач) до ОСОБА_1 (відповідач), в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором № 411862-КС-002 від 10.03.2025, в сумі 15781,40 грн, судовий збір - 2662,40 грн.; витребувати у АТ «ВСТ БАНК» письмові докази, які становлять банківську таємницю.
Позовна заява обґрунтована тим, що 10.03.2025 між сторонами укладено Договір № 411862-КС-002, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 8000,00 грн на умовах строковості, поворотності платності. Проте відповідач умови договору виконала не у повному обсязі та станом на 15.02.2026 має заборгованість у сумі 15781,40 грн, що складається з: сума прострочених платежів по тілу кредиту – 6930,40 грн; сума прострочених платежів по процентах – 4851,00 грн, сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України – 4000,00 грн.
Ухвалою суду від 09 березня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, витребувано докази у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».
13.04.2026 надійшла відповідь АТ «ВСТ БАНК».
Клопотань від учасників справи про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України не надходило. Правом на подання відзиву відповідач не скористався.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З огляду на положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 10.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 з використанням ІКС Кредитодавця, дистанційно, в електронній формі, шляхом надання пропозиції укласти Договір (оферти) Кредитодавцем та її прийняття (акцептування) Позичальником, укладено Договір № 411862-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до розділу 2 Договору № 411862-КС-002, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику ( ОСОБА_1 ) грошові кошти у розмірі 8000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Також сторони визначили, що строк, на який надається кредит: 16 тижнів, стандартна процентна ставка: 1%, фіксована. Комісія за видачу кредиту: 1600 грн, строк дії договору та дана повернення кредиту: до 30.06.2025.
Відповідно до розділу 4 Договору, Кредитодавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня укладення Договору надати Позичальнику Кредит в сумі вказаній в п. 2.1. Договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на реквізити електронного платіжного засобу, який зазначений розділі 12 Договору. Позичальнику здійснюється нарахування Процентів за Зниженою процентною ставкою, вказаною у п. 10.2. Договору, починаючи з першого для користування Кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати Процентів за Зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії Договору за умови сплати Позичальником своєчасно і у повному обсязі Процентів, Комісії та частини суми наданого Кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в п. 4.2.2. та Додатку№1 до Договору.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 8000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано в розділі 12 Договору та анкеті клієнта, що підтверджується підтвердженням про здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПРОФІТГІД» та відповіддю АТ «ВСТ БАНК» від 13.04.2026.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором від 10.03.2025, відповідачем сплачено за кредитом – 1069,60 грн, відсотків 3420,40 грн та комісії 1600,00 грн. Заборгованість за кредитом складає 15781,40 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту – 6930,40 грн; сума прострочених платежів по процентах – 4851,00 грн, сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України – 4000,00 грн.
Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання.
Згідно з статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Відповідно до статей 205, 207 ЦК України, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. 
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про електронну комерцію" (тут і далі у редакції на час підписання договору), електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).
Відповідно до частин 3, 4, 12, 13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції, а саме, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи вказаний вище договір укладено в електронній формі, підписано електронним підписом, що відповідає умовам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та свідчить про належне укладення договору шляхом проставляння електронного підпису сторін.
В укладеному між сторонами Договору визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, строк повернення коштів, розмір процентів, умови кредитування, наслідки невиконання умов договору. З зазначеними умовами договору відповідач погодилася, своїм підписом підтвердила, що прийняла пропозицію укласти договір саме на запропонованих умовах.
Отримання кредитних коштів підтверджується відповіддю АТ «ВСТ БАНК» від 13.04.2026, підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів.
З наданого розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач вносила суми на погашення заборгованості, чим фактично визнала факт отримання кредитних коштів. Однак погашення за кредитним договором відповідач здійснила не у повному обсязі, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості.
Водночас суд не погоджується з розміром заборгованості, оскільки позивачем не враховано, що згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.
З 24.02.2022 і по день ухвалення судом рішення в Україні діє воєнний стан. Дана обставина є загальновідомою та не потребує доказування в силу ч. 3 статті 92 ЦПК України.
Отже, відповідач звільнений від відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 ЦК України, на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, тому не повинен сплачувати суму боргу саме з урахуванням ст. 625 ЦК України.
Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення 4000,00 грн заборгованості за процентами відповідно до ст. 625 ЦК України.
Підсумовуючи викладене, позов слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача заборгованість у сумі 11 781,40 грн з яких: 6930,40 грн – сума прострочених платежів по тілу кредиту; 4851,00 грн – сума прострочених платежів по процентах. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог (75%), що становить 1 996,80 грн.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 411862-КС-002 про надання кредиту від 10.03.2025 у сумі 11 781,40 грн з яких: 6930,40 грн – сума прострочених платежів по тілу кредиту; 4851,00 грн – сума прострочених платежів по процентах.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судовий збір у розмірі 1 996,80 грн.

Відмовити в задоволенні вимог про стягнення 4000,00 грн заборгованості за процентами відповідно до ст. 625 ЦК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА», місцезнаходження: м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, ЄДРПОУ: 41084239.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 13 липня 2026 року.

Суддя:  З. М. Сухаревич