Справа № 442/5687/26
Провадження № 1-кп/442/397/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області 
в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № №12026141110000105 від 03.02.2026 відносно 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Бориславського міського суду від 01 квітня 2025 року за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуванням положень ст. 69 КК України до 120 годин громадських робіт, вироком Бориславського міського суду Львівської області від 24.11.2025 за ч. 2 ст. 190, ч. 1, ч. 2 ст. 182, ч. 1, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки, 
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 182, ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України, 
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_3 , 
прокурора - ОСОБА_4 , 
обвинуваченого - ОСОБА_2 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , 
в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.12.2025, у ОСОБА_2 , який перебував за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, виник злочинний умисел на заволодіння кредитними коштами банку та кредитних установ.
Реалізовуючи свій протиправний намір, 16.12.2025 ОСОБА_2 , перебуваючи в м. Дрогобичі Львівської області, більш точного часу та адреси органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, будучи обізнаним у тонкощах укладення онлайн договорів, через веб-сайти відповідних кредитних установ, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, маючи доступ до мобільного потерпілої ОСОБА_6 «iPhone 12 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , знаючи пароль-підтвердження до застосунку «Приват24» АТ «ПриватБанк» на телефоні потерпілої, зайшов у додаток «Приват 24» де шляхом верифікації за допомогою системи Bank-ID Національного банку України від імені ОСОБА_7 , без відома та дозволу такої здійснив збільшення кредитного ліміту до 5000 гривень по картковому рахунку № НОМЕР_4 АТ КБ «Приват банк», про збільшення якого потерпіла не знала та не мала наміру його збільшувати.
Цього ж дня, на картковий рахунок № НОМЕР_4 АТ КБ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_6 без відома останньої, отримано зарахування кредиту на суму 5000 гривень, якими ОСОБА_2 в подальшому незаконно заволодів та використав на власні потреби. 
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_2 , 22.12.2025 о 00 годині 19 хвилин, перебуваючи у місті Дрогобичі, Львівської області, за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 «iPhone 12 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 з доступом до мережі інтернет, зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям ІНФОРМАЦІЯ_2 який є частиною інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна», яка створена для полегшення надання такого виду послуг, куди вніс необхідну інформацію щодо персональних даних кредитора, його соціальної інформації, адреси, що були відомі ОСОБА_2 та відповідно до заповненої заявки на вказаному сайті про надання споживчого кредиту, уклав договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 6021760 від 22.12.2025 від імені ОСОБА_6 з ТОВ «Лінеура Україна», про укладення якого потерпіла не знала та не мала наміру укладати.
Після чого, на IBAN рахунок НОМЕР_5 АТ «Універсал банк», що належить ОСОБА_6 отримано зарахування кредиту на суму 1000 гривень, якими ОСОБА_2 в подальшому незаконно заволодів та використав на власні потреби. 
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_2 , 06.01.2026 перебуваючи в м. Дрогобичі, Львівської області, більш точного часу та адреси органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна шляхом, вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 «iPhone 12 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 з доступом до мережі інтернет, зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям https://smartiway.ua/, яка є частиною інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальність «Смартівей Юкрейн» та створена для надання послуг кредитування, де здійснив несанкціоноване втручання у вищевказану інформаційно-комунікаційну систему шляхом верифікації за допомогою системи Bank ID Національного банку України від імені ОСОБА_6 та зазначивши завідомо неправдиві дані щодо позичальника, а саме вказавши персональні дані ОСОБА_6 , заповнив заявку на вказаному веб-сайті про надання кредиту та уклав кредит №5576850187 від 06.01.2026 від імені ОСОБА_6 з ТОВ «Смартівей Юкрейн» на суму 2000 грн, про укладення якого потерпіла не знала та не мала наміру укладати. 
Після чого, на картковий рахунок АТ «Акцент банк» № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_6 отримано зарахування кредиту на суму 2000 гривень, якими ОСОБА_2 в подальшому незаконно заволодів та використав на власні потреби. 
Таким чином, ОСОБА_2 , повторно вчинив шахрайство, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.
Крім цього, ОСОБА_2 , перебуваючи за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.01.2026, у останнього виник злочинний умисел на заволодіння кредитними коштами кредитних установ.
Реалізовуючи свій протиправний намір, 16.01.2026 ОСОБА_2 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у місті Дрогобичі, Львівської області, за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, будучи обізнаним у тонкощах укладення онлайн договорів, через веб-сайти відповідних кредитних установ, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи власний мобільний телефон марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , знаючи пароль-підтвердження потерпілого ОСОБА_8 до застосунку «А-банк» АТ «Акцент банк», зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям https://e-groshi.com/, яка є частиною інформаційно-телекомунікаційної системи Фінансової Компанії «Є Гроші», та створена для надання послуг кредитування, де здійснив несанкціоноване втручання у вищевказану інформаційно - комунікаційну систему шляхом верифікації за допомогою системи Bank ID Національного банку України від імені ОСОБА_8 , що призвело до укладення електронного кредитного договору №4635717 від 16.01.2026 від імені ОСОБА_8 з ТОВ ФК «Є Гроші» на суму 5714 гривень, про укладення якого потерпілий не знав, та не мав наміру його укладати.
Цього ж дня, на картковий рахунок № НОМЕР_8 АТ «Акцент Банк», що належить ОСОБА_8 без відома останнього, отримано зарахування кредиту на суму 4000 гривень, якими ОСОБА_2 в подальшому незаконно заволодів та використав на власні потреби.
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 16.01.2026 ОСОБА_2 в невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у місті Дрогобичі, за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, будучи обізнаним у тонкощах укладення онлайн договорів, через веб-сайти відповідних кредитних установ, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи власний мобільний телефон марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , знаючи пароль-підтвердження потерпілого ОСОБА_8 до застосунку «А-банк» АТ «Акцент банк», зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям https://mycredit.ua/ua/contacts/, яка є частиною інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», та створена для надання послуг кредитування, де здійснив несанкціоноване втручання у вищевказану інформаційно-комунікаційну систему шляхом верифікації за допомогою системи Bank ID Національного банку України від імені ОСОБА_8 , що призвело до укладення електронного кредитного договору №6849977 від 16.01.2026 від імені ОСОБА_8 з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на суму 500 гривень, про укладення якого потерпілий не знав, та не мав наміру його укладати.
Цього ж дня, на картковий рахунок № НОМЕР_8 АТ «Акцент Банк», що належить ОСОБА_8 без відома останнього, отримано зарахування кредиту на суму 500 гривень, якими ОСОБА_2 в подальшому незаконно заволодів та використав на власні потреби.
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 17.01.2026 ОСОБА_2 в невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у місті Дрогобичі, за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, будучи обізнаним у тонкощах укладення онлайн договорів, через веб-сайти відповідних кредитних установ, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи власний мобільний телефон марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , знаючи пароль-підтвердження потерпілого ОСОБА_8 до застосунку «А-банк» АТ «Акцент банк», зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям https://credit7.ua/pro-nas/, яка є частиною інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», та створена для надання послуг кредитування, де здійснив несанкціоноване втручання у вищевказану інформаційно-комунікаційну систему шляхом верифікації за допомогою системи Bank ID Національного банку України від імені ОСОБА_8 , що призвело до укладення електронного кредитного договору №6077393 від 17.01.2026 від імені ОСОБА_8 з ТОВ «Лінеура Україна» на суму 500 гривень, про укладення якого потерпілий не знав, та не мав наміру його укладати.
Цього ж дня, на картковий рахунок № НОМЕР_8 АТ «Акцент Банк», що належить ОСОБА_8 без відома останнього, отримано зарахування кредиту на суму 500 гривень, якими ОСОБА_2 в подальшому незаконно заволодів та використав на власні потреби.
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 17.01.2026 ОСОБА_2 в невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у місті Дрогобичі, за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, будучи обізнаним у тонкощах укладення онлайн договорів, через веб-сайти відповідних кредитних установ, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи власний мобільний телефон марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , знаючи пароль-підтвердження потерпілого ОСОБА_8 до застосунку «А-банк» АТ «Акцент банк», зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям https://mycredit.ua/ua/contacts/, яка є частиною інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», та створена для надання послуг кредитування, де здійснив несанкціоноване втручання у вищевказану інформаційно-комунікаційну систему, шляхом верифікації за допомогою системи Bank ID Національного банку України від імені ОСОБА_8 , що призвело до укладення електронного кредитного договору №6849932 від 17.01.2026 від імені ОСОБА_8 з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на суму 1300 гривень, про укладення якого потерпілий не знав, та не мав наміру його укладати.
Цього ж дня, на картковий рахунок № НОМЕР_8 АТ «Акцент Банк», що належить ОСОБА_8 без відома останнього, отримано зарахування кредиту на суму 1300 гривень, якими ОСОБА_2 в подальшому незаконно заволодів та використав на власні потреби.
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 28.01.2026, ОСОБА_2 в невстановлений досудовим розслідуванням, час перебуваючи у м. Дрогобичі, за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, будучи обізнаним у тонкощах укладення онлайн договорів, через веб-сайти відповідних кредитних установ, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи власний мобільний телефон марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , знаючи пароль-підтвердження потерпілого ОСОБА_8 до застосунку «А-банк» АТ «Акцент банк», зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям https://credit7.ua/pro-nas/, яка є частиною інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», та створена для надання послуг кредитування, де здійснив несанкціоноване втручання у вищевказану інформаційно-комунікаційну систему шляхом верифікації за допомогою системи Bank ID Національного банку України від імені ОСОБА_8 , що призвело до укладення електронного кредитного договору №6100199 від 28.01.2026 від імені ОСОБА_8 з ТОВ «Лінеура Україна» на суму 600 гривень, про укладення якого потерпілий не знав, та не мав наміру його укладати.
Цього ж дня, на картковий рахунок № НОМЕР_8 АТ «Акцент Банк», що належить ОСОБА_8 без відома останнього, отримано зарахування кредиту на суму 600 гривень, якими ОСОБА_2 в подальшому незаконно заволодів та використав на власні потреби.
Таким чином, ОСОБА_2 , повторно вчинив шахрайство, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.
Крім цього, ОСОБА_2 , перебуваючи за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.01.2026, у останнього виник злочинний умисел на заволодіння кредитними коштами ТОВ «Споживчий центр».
Реалізовуючи свій протиправний намір, 12.01.2026 ОСОБА_2 , перебуваючи в с. Щирець, Львівського району, Львівської області, більш точного часу та адреси органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи власний мобільний телефон, марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , з доступом до мережі інтернет, зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям https://sgroshi.com.ua/, яка є частиною інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальність «Споживчий центр», та створена для надання послуг кредитування, де здійснив несанкціоноване втручання у вищевказану інформаційно-комунікаційну систему, шляхом верифікації за допомогою системи Bank ID Національного банку України від імені ОСОБА_9 , та зазначивши завідомо неправдиві дані щодо позичальника, а саме - вказавши персональні дані ОСОБА_9 , заповнив заявку на вказаному веб-сайті про надання кредиту та уклав 12.01.2026 кредит від імені ОСОБА_9 з ТОВ «Споживчий центр» на суму 17000 грн, про укладення якого потерпіла не знала, та не мала наміру його укладати. 
Після чого, на картковий рахунок № НОМЕР_9 АТ КБ «Приват банк», що належить ОСОБА_9 , без відома останньої, отримано зарахування кредиту на суму 17000 гривень, з них 15 000 грн. ОСОБА_2 в подальшому незаконно заволодів кредитними коштами ТОВ «Споживчий центр» та використав на власні потреби. Згодом, а саме 25.01.2026 ОСОБА_9 будучи повідомленою про оформлення даного кредитного договору нею було внесено платіж у сумі 3661,77 грн. для часткового погашення заборгованості. 
Таким чином, ОСОБА_2 повторно вчинив шахрайство, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.
Крім цього, 16.12.2025, ОСОБА_2 , перебуваючи в м. Дрогобич Львівської області, більш точного часу та адреси органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, використовуючи мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 «iPhone 12 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 з доступом до мережі інтернет, зайшов у мобільний застосунок «Приват 24», який є частиною інформаційно-комунікаційної системи АТ КБ «Приват Банк» та створений для надання послуг кредитування, де здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційної системи шляхом верифікації за допомогою системи Bank ID Національного банку України від імені ОСОБА_6 , зазначивши завідомо неправдиві дані щодо позичальника, а саме, вказавши персональні дані ОСОБА_6 , без відома та дозволу такої здійснив збільшення кредитного ліміту кредитного ліміту до 5000 гривень з АТ КБ «Приват банк», про укладення якого потерпіла не знала та не мала наміру укладати, якими ОСОБА_2 незаконно заволодів та використав на власні потреби.
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 22.12.2025 ОСОБА_2 , перебуваючи в м. Дрогобич Львівської області, більш точного часу та адреси органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, використовуючи мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 «iPhone 12 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Водафон Україна» НОМЕР_3 , з доступом до мережі інтернет, зайшов у мобільний застосунок «Приват 24», який є частиною інформаційно-комунікаційної системи АТ КБ «Приват Банк» та створений для надання послуг кредитування, де здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційної системи шляхом верифікації за допомогою системи BankID Національного банку України від імені ОСОБА_6 , зазначивши завідомо неправдиві дані щодо позичальника, а саме, вказавши персональні дані ОСОБА_6 заповнив заявку на вказаному веб-сайті про надання кредиту та уклав договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №6021760 від 22 грудня 2025 від імені ОСОБА_6 з ТОВ «Лінеура Україна», після чого на платіжну карту, що належить ОСОБА_6 отримано зарахування кредиту на суму 1000 гривень, якими ОСОБА_2 незаконно заволодів та використав на власні потреби. 
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 06.01.2026 ОСОБА_2 , перебуваючи в м. Дрогобич Львівської області, більш точного часу та адреси органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, використовуючи мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 «iPhone 12 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 з доступом до мережі інтернет, зайшов у мобільний застосунок «Приват 24», який є частиною інформаційно-комунікаційної системи АТ КБ «Приват Банк» та створений для надання послуг кредитування, де здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційної системи, шляхом верифікації за допомогою системи BankID Національного банку України від імені ОСОБА_6 , зазначивши завідомо неправдиві дані щодо позичальника, а саме, вказавши персональні дані ОСОБА_6 заповнив заявку на вказаному веб-сайті про надання кредиту та уклав договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5576850187 від 06.01.2026 від імені ОСОБА_6 з ТОВ «Смартівей Юкрейн», після чого на платіжну карту, що належить ОСОБА_6 отримано зарахування кредиту на суму 2000 гривень, якими ОСОБА_2 незаконно заволодів та використав на власні потреби.
Таким чином ОСОБА_2 повторно вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних-комунікаційних систем, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 361 КК України.
Крім цього, 16.01.2026 ОСОБА_2 , перебуваючи в м. Дрогобич Львівської області, більш точного часу та адреси органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, використовуючи власний мобільний телефон, марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , з доступом до мережі інтернет, зайшов у мобільний застосунок «А -банк», який є частиною інформаційно-комунікаційної системи АТ «Акцент Банк» та створений для надання послуг кредитування, де здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційної системи шляхом верифікації за допомогою системи BankID Національного банку України від імені ОСОБА_10 , зазначивши завідомо неправдиві дані щодо позичальника, а саме, вказавши персональні дані ОСОБА_8 заповнив заявку на веб-сайті https://sgroshi.com.ua/ про надання споживчого кредиту №4635717 від 16.01.2026 від імені ОСОБА_8 з ТОВ ФК «Є Гроші» на суму 5714 гривень, після чого на платіжну карту, що належить ОСОБА_8 отримано зарахування кредиту на суму 4000 гривень, якими ОСОБА_2 незаконно заволодів та використав на власні потреби. 
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 16.01.2026 ОСОБА_2 , перебуваючи в м. Дрогобич Львівської області, більш точного часу та адреси органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, використовуючи власний мобільний телефон, марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , з доступом до мережі інтернет, зайшов у мобільний застосунок «А -банк», який є частиною інформаційно-комунікаційної системи АТ «Акцент Банк» та створений для надання послуг кредитування, де здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційної системи шляхом верифікації за допомогою системи BankID Національного банку України від імені ОСОБА_10 , зазначивши завідомо неправдиві дані щодо позичальника, а саме, вказавши персональні дані ОСОБА_8 заповнив заявку на сайті https://mycredit.ua/ua/contacts/ про надання споживчого кредиту №6849977 від 16.01.2026 від імені ОСОБА_8 з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», після чого на платіжну карту, що належить ОСОБА_8 отримано зарахування кредиту на суму 500 гривень, якими ОСОБА_2 незаконно заволодів та використав на власні потреби. 
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 17.01.2026 ОСОБА_2 , перебуваючи в м. Дрогобич Львівської області, більш точного часу та адреси органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, використовуючи власний мобільний телефон, марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , з доступом до мережі інтернет, зайшов у мобільний застосунок «А-банк», який є частиною інформаційно-комунікаційної системи АТ «Акцент Банк» та створений для надання послуг кредитування, де здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційної системи шляхом верифікації за допомогою системи BankID Національного банку України від імені ОСОБА_10 , зазначивши завідомо неправдиві дані щодо позичальника, а саме, вказавши персональні дані ОСОБА_8 заповнив заявку на сайті https://mycredit.ua/ua/contacts/ про надання споживчого кредиту №6849932 від 17 січня 2026 від імені ОСОБА_8 з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», після чого на платіжну карту, що належить ОСОБА_8 отримано зарахування кредиту на суму 1300 гривень, якими ОСОБА_2 в подальшому незаконно заволодів та використав на власні потреби. 
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 17.01.2026 ОСОБА_2 , перебуваючи в м. Дрогобич Львівської області, більш точного часу та адреси органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, використовуючи власний мобільний телефон, марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Водафон Україна» НОМЕР_10 , з доступом до мережі інтернет, зайшов у мобільний застосунок «А -банк», який є частиною інформаційно-комунікаційної системи АТ «Акцент Банк» та створений для надання послуг кредитування, де здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційної системи шляхом верифікації за допомогою системи BankID Національного банку України від імені ОСОБА_10 , зазначивши завідомо неправдиві дані щодо позичальника, а саме, вказавши персональні дані ОСОБА_8 заповнив заявку на сайті https://credit7.ua/pro-nas/ про надання кредиту споживчого кредиту №6077393 від 17 січня 2026 від імені ОСОБА_8 з ТОВ «Лінеура Україна», після чого на платіжну карту, що належить ОСОБА_8 отримано зарахування кредиту на суму 500 гривень, якими ОСОБА_2 в подальшому незаконно заволодів та використав на власні потреби. 
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 28.01.2026 ОСОБА_2 , перебуваючи в м. Дрогобич Львівської області, більш точного часу та адреси органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, використовуючи власний мобільний телефон, марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Водафон Україна» НОМЕР_10 , з доступом до мережі інтернет, зайшов у мобільний застосунок «А -банк», який є частиною інформаційно-комунікаційної системи АТ «Акцент Банк» та створений для надання послуг кредитування, де здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційної системи шляхом верифікації за допомогою системи BankID Національного банку України від імені ОСОБА_10 , зазначивши завідомо неправдиві дані щодо позичальника, а саме, вказавши персональні дані ОСОБА_8 заповнив заявку на сайті https://credit7.ua/pro-nas/ про надання кредиту споживчого кредиту №6100199 від 28 січня 2026 від імені ОСОБА_8 з ТОВ «Лінеура Україна», після чого на платіжну карту, що належить ОСОБА_8 отримано зарахування кредиту на суму 600 гривень, якими ОСОБА_2 в подальшому незаконно заволодів та використав на власні потреби. 
Таким чином ОСОБА_2 повторно вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних-комунікаційних систем, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 361 КК України.
Крім цього, 12.01.2026, ОСОБА_2 , перебуваючи в с.Щирець Львівського р. Львівської області, більш точного часу та адреси органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, використовуючи власний мобільний телефон, марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , з доступом до мережі інтернет, зайшов у мобільний застосунок «Приват 24», який є частиною інформаційно-комунікаційної системи АТ «Приват Банк» та створений для надання послуг кредитування, де здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційної системи шляхом верифікації за допомогою системи BankID Національного банку України від імені ОСОБА_9 , зазначивши завідомо неправдиві дані щодо позичальника, а саме, вказавши персональні дані ОСОБА_9 заповнив заявку на веб-сайті https://sgroshi.com.ua/, про надання споживчого кредиту від 12.01.2026 від імені ОСОБА_9 з ТОВ «Споживчий центр», після чого на платіжну карту, що належить ОСОБА_9 отримано зарахування кредиту на суму 17000 гривень, з них 15 000 грн. ОСОБА_2 в подальшому незаконно заволодів та використав на власні потреби. 
Таким чином ОСОБА_2 повторно вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних-комунікаційних систем, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 361 КК України.
Крім того, у ОСОБА_2 , який перебував за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.12.2025, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, виник кримінально протиправний умисел на незаконне зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про ОСОБА_6 , з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та незаконного втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних мереж.
Реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне використання конфіденційної інформації про особу, ОСОБА_2 , 16.12.2025 перебуваючи в м. Дрогобич, Львівської області, більш точного часу та адреси досудовим розслідуванням не встановлено, з метою подальшого оформлення кредитів на потерпілу ОСОБА_6 , використовуючи мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 «iPhone 12 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , знаючи пароль-підтвердження до застосунку «Приват 24» АТ КБ «Приват Банк», надав згоду на обробку персональних даних та передачу отриманої інформації до Українського бюро кредитних історій, без дозволу та відома ОСОБА_6 , тим самим повторно використав та поширив конфіденційну інформацію про потерпілу, а саме, номер облікової картки платників податків, дату народження, паспортні дані, що призвело до укладення від імені та без згоди ОСОБА_6 , між нею та АТ КБ «Приват банк» договору на збільшення кредитного ліміту до 5000 грн.
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел на незаконне використання та поширення конфіденційної інформації про особу, ОСОБА_2 , 22.12.2025 перебуваючи в м. Дрогобич, Львівської області, більш точного часу та адреси досудовим розслідуванням не встановлено, під приводом можливого заробітку грошових коштів в мережі Інтернет, попросив у ОСОБА_6 логін та пароль останнього до застосунку «Приват 24» та додатку «ДІЯ». Не будучи обізнаним про дійсні наміри ОСОБА_2 , потерпіла ОСОБА_6 в цей же час надала йому вищевказані дані, шляхом їх усного повідомлення, після чого ввівши їх у мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 «iPhone 12 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , отримавши в такий спосіб доступ до персональних даних ОСОБА_6 в додатку «ДІЯ», а саме, номеру облікової картки платника податків, дати народження, паспортних даних, ОСОБА_2 зайшов у мобільний додаток «Приват 24» з логіну та паролю ОСОБА_6 , де без відома та дозволу останньої, використавши її персональні дані, уклав електронний кредитний договір з ТОВ «Лінеура Україна» на суму 1000 грн.
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел на незаконне використання та поширення конфіденційної інформації про особу, ОСОБА_2 , 06.01.2026 перебуваючи в м. Дрогобич, Львівської області, більш точного часу та адреси досудовим розслідуванням не встановлено, під приводом можливого заробітку грошових коштів в мережі Інтернет, попросив у ОСОБА_6 логін та пароль останнього до застосунку «Приват 24» та додатку «ДІЯ». Не будучи обізнаним про дійсні наміри ОСОБА_2 , потерпіла ОСОБА_6 в цей же час надала йому вищевказані дані, шляхом їх усного повідомлення, після чого ввівши їх у мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 «iPhone 12 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , отримавши в такий спосіб доступ до персональних даних ОСОБА_6 в додатку «ДІЯ», а саме: номеру облікової картки платника податків, дати народження, паспортних даних, ОСОБА_2 зайшов у мобільний додаток «Приват 24» з логіну та паролю ОСОБА_6 , де без відома та дозволу останньої, використавши її персональні дані, уклав електронний кредитний договір з ТОВ «Смартівей Юкрейн» на суму 2000 грн.
В такий спосіб, ОСОБА_2 незаконно зберігав, використав та поширив конфіденційні дані ОСОБА_6 , чим порушив вимоги ст. 32 Конституції України, згідно якої «ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», згідно якої «поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 21 Закону України «Про інформацію», згідно якої «інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом»; ст. 11 Закону України «Про інформацію» відповідно до якої «до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження». 
Таким чином, ОСОБА_2 потворно незаконно зберігав, використав та поширив конфіденційну інформацію про особу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченеч. 2 ст. 182 КК України.
Крім того, в ОСОБА_2 , який перебував за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.01.2026, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, виник кримінально протиправний умисел на незаконне зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про ОСОБА_8 , з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та незаконного втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних мереж.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_2 16.01.2026 перебуваючи в м. Дрогобич Львівської області, більш точного часу та адреси досудовим розслідуванням не встановлено, під приводом можливого заробітку грошових коштів в мережі Інтернет, попросив у ОСОБА_8 логін та пароль останнього до застосунку «А - банк» та додатку «ДІЯ». Не будучи обізнаним про дійсні наміри ОСОБА_2 , потерпілий ОСОБА_8 в цей же час надав йому вищевказані дані, шляхом їх усного повідомлення, після чого ввівши їх у свій мобільний телефон марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , отримавши в такий спосіб доступ до персональних даних ОСОБА_8 в додатку «ДІЯ», а саме, номеру облікової картки платника податків, дати народження, паспортних даних, ОСОБА_2 зайшов у мобільний додаток «Акцент банк» з логіну та паролю ОСОБА_8 , де без відома та дозволу останнього, повторно, використав та поширив його персональні дані, уклавши електронний кредитний договір з ТОВ ФК « Є Гроші» на суму 5714 грн.
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел на незаконне використання конфіденційної інформації про особу, ОСОБА_2 16.01.2026 перебуваючи в м. Дрогобич Львівської області, більш точного часу та адреси досудовим розслідуванням не встановлено, повторно, з метою подальшого оформлення кредитів на потерпілого ОСОБА_8 , попросив у ОСОБА_8 логін та пароль останнього до застосунку «А - банк» та додатку «ДІЯ». Не будучи обізнаним про дійсні наміри ОСОБА_2 , потерпілий ОСОБА_8 в цей же час надав йому вищевказані дані, шляхом їх усного повідомлення, після чого ввівши їх у свій власний мобільний телефон марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , отримавши в такий спосіб доступ до персональних даних ОСОБА_8 в додатку «ДІЯ», а саме, номеру облікової картки платника податків, дати народження, паспортних даних, ОСОБА_2 зайшов у мобільний додаток «Акцент банк» з логіну та паролю ОСОБА_8 , де без відома та дозволу останнього, використавши його персональні дані, уклав електронний кредитний договір від імені та без згоди ОСОБА_8 , між ним та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» кредитного договору на суму 500 грн.
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел на незаконне використання конфіденційної інформації про особу, ОСОБА_2 , 17.01.2026 перебуваючи в м. Дрогобич Львівської області, більш точного часу та адреси досудовим розслідуванням не встановлено, з метою подальшого оформлення кредитів на потерпілого ОСОБА_8 , попросив у останнього логін та пароль останнього до застосунку «А - банк» та додатку «ДІЯ». Не будучи обізнаним про дійсні наміри ОСОБА_2 , потерпілий ОСОБА_8 в цей же час надав йому вищевказані дані, шляхом їх усного повідомлення, після чого ввівши їх у свій використовуючи власний мобільний телефон марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , отримавши в такий спосіб доступ до персональних даних ОСОБА_8 в додатку «ДІЯ», а саме, номеру облікової картки платника податків, дати народження, паспортних даних, ОСОБА_2 зайшов у мобільний додаток «Акцент банк» з логіну та паролю ОСОБА_8 , де без відома та дозволу останнього, використав та поширив його персональні дані, уклавши електронний кредитний договір від імені та без згоди ОСОБА_8 , між ним та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» кредитного договору на суму 1300 грн.
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел на незаконне використання конфіденційної інформації про особу ОСОБА_2 , 17.01.2026 перебуваючи в м. Дрогобич Львівської області, більш точного часу та адреси досудовим розслідуванням не встановлено, з метою подальшого оформлення кредитів на потерпілого ОСОБА_8 , попросив у останнього логін та пароль останнього до застосунку «А - банк» та додатку «ДІЯ». Не будучи обізнаним про дійсні наміри ОСОБА_2 , потерпілий ОСОБА_8 в цей же час надав йому вищевказані дані, шляхом їх усного повідомлення, після чого ввівши їх у свій використовуючи власний мобільний телефон, марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , отримавши в такий спосіб доступ до персональних даних ОСОБА_8 в додатку «ДІЯ», а саме, номеру облікової картки платника податків, дати народження, паспортних даних, ОСОБА_2 зайшов у мобільний додаток «Акцент банк» з логіну та паролю ОСОБА_8 , де без відома та дозволу останнього, використав та поширив його персональні дані, уклавши електронний кредитний договір від імені та без згоди ОСОБА_8 , між ним та ТОВ «Лінеура Україна» кредитного договору на суму 500 грн.
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел на незаконне використання конфіденційної інформації про особу ОСОБА_2 , 28.01.2026 перебуваючи в м. Дрогобич Львівської області, більш точного часу та адреси досудовим розслідуванням не встановлено, з метою подальшого оформлення кредитів на потерпілого ОСОБА_8 , попросив у останнього логін та пароль останнього до застосунку «А - банк» та додатку «ДІЯ». Не будучи обізнаним про дійсні наміри ОСОБА_2 , потерпілий ОСОБА_8 в цей же час надав йому вищевказані дані, шляхом їх усного повідомлення, після чого ввівши їх у свій використовуючи власний мобільний телефон, марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , отримавши в такий спосіб доступ до персональних даних ОСОБА_8 в додатку «ДІЯ», а саме, номеру облікової картки платника податків, дати народження, паспортних даних, ОСОБА_2 зайшов у мобільний додаток «Акцент банк» з логіну та паролю ОСОБА_8 , де без відома та дозволу останнього, використав та поширив його персональні дані, уклавши електронний кредитний договір від імені та без згоди ОСОБА_8 , між ним та ТОВ «Лінеура Україна» кредитного договору на суму 600 грн.
В такий спосіб, ОСОБА_2 повторно, незаконно зберігав, використав та поширив конфіденційну інформацію про ОСОБА_8 , чим порушив вимоги ст. 32 Конституції України, згідно якої «ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», згідно якої «поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 21 Закону України «Про інформацію», згідно якої «інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом»; ст. 11 Закону України «Про інформацію» відповідно до якої «до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження». 
Таким чином, ОСОБА_2 повторно незаконно зберігав, використав та поширив конфіденційну інформацію про особу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 182 КК України. 
Крім того, встановлено, що в ОСОБА_2 , який перебував за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.01.2026, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, виник кримінально протиправний умисел на незаконне зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про ОСОБА_9 , з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та незаконного втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних мереж.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_2 12.01.2026 перебуваючи в с. Щирець, Львівського р., Львівської області, більш точного часу та адреси досудовим розслідуванням не встановлено, під приводом можливого заробітку грошових коштів в мережі Інтернет, попросив у ОСОБА_9 логін та пароль останнього до застосунку «Приват 24» та додатку «ДІЯ». Не будучи обізнаним про дійсні наміри ОСОБА_2 , потерпіла ОСОБА_9 в цей же час надала йому вищевказані дані, шляхом їх надсилання повідомлення у месенджері «Телеграм», після чого ввівши їх у власний мобільний телефон марка та модель якого досудовим розслідуванням не встановлена, із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , отримавши в такий спосіб доступ до персональних даних ОСОБА_9 в додатку «ДІЯ», а саме: номеру облікової картки платника податків, дати народження, паспортних даних, ОСОБА_2 зайшов у мобільний додаток «Приват 24» з логіну та паролю ОСОБА_9 , де без відома та дозволу останньої, використав та поширив її персональні дані, уклавши електронний кредитний договір з ТОВ «Споживчий центр» на суму 17000 грн.
В такий спосіб, ОСОБА_2 повторно, незаконно зберігав, використав та поширив конфіденційну інформацію про ОСОБА_9 , чим порушив вимоги ст. 32 Конституції України, згідно якої «ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», згідно якої «поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 21 Закону України «Про інформацію», згідно якої «інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом»; ст. 11 Закону України «Про інформацію» відповідно до якої «до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження». 
Таким чином, ОСОБА_2 повторно незаконно зберігав, використав та поширив конфіденційну інформацію про особу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 182 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначивши, що це відповідає дійсності. Просить суворо не карати. Обіцяє більше не вчиняти кримінальних правопорушень.
Заявлений цивільний позов: потерпілої ОСОБА_9 у розмірі 17000 гривень, ОСОБА_11 у розмірі 8000 гривень, потерпілого - ОСОБА_8 у розмірі 8614 грн. матеріальної шкоди та 18000 грн. моральної шкоди та цивільний позов потерпілого ТзОВ «Споживчий центр» у розмірі 13328,23 гривень визнає у повному розмірі. 
Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_2 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.
Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.
Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, враховуючи покази обвинуваченого про визнання винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, доведеною повністю і вважає, що його дії правильно кваліфіковані 
за ч. 2 ст. 182 КК України (порушення недоторканості приватного життя), а саме незаконне зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу, вчиненому повторно, 
за ч. 2 ст. 361 КК України, а саме несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, вчиненого повторно
та ч. 4 ст. 190 КК України, а саме шахрайстві, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненого повторно.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності обвинуваченого у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце між ним та потерпілою. 
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. 
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. 
Разом з тим, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 року, № 8 від 12 червня 2009 року та № 11 від 6 листопада 2009 року), призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує особу винного, який раніше судимий, має постійне місце проживання, не працевлаштований, на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, посередньо характеризується, думку прокурора щодо обрання покарання в межах санкцій інкримінованих статей, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, частково приєднавши на підставі вимог ст. 71 КК України невідбуте покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 24.11.2025. 
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.
Речові докази, процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні - відсутні. 
Заходи забезпечення кримінального провадження не вживались, запобіжний захід обвинуваченому не обирався. 
При вирішенні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сполживчий центр» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи те, що пред`явлені позовні вимоги ОСОБА_6 у розмірі 8000 грн., ОСОБА_9 у розмірі 17000 грн., ОСОБА_8 у розмірі 8614,00 грн. матеріальної шкоди та 18000 грн. моральної шкоди та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сполживчий центр» у розмірі 13338,23 грн. визнані цивільним відповідачем обвинуваченим ОСОБА_2 повністю, визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення у справі, задовільнивши вищезазначені позовні вимоги у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 182, ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України та призначити йому покарання
за ч. 2 ст. 182 КК України у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки; 
за ч. 2 ст. 361 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 місяців; 
за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 24.11.2025 та остаточно визначити ОСОБА_2 до відбуття покарання - 3 роки 1 місяць позбавлення волі. 
Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання. 
Цивільні позови ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий), майнову шкоду завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий) майнову шкоду завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 (місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_11 майнову шкоду завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 8614 (вісім тисяч шістсот чотирнадцять) гривень 00 копійок та моральну шкоду у розмірі 18000 (вісімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження 01032, м.Київ, вул. Саксаганського, 133-А), майнову шкоду завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 13338 (тринадцять тисяч триста тридцять вісім) гривень 23 копійки.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим, - в той же термін з часу отримання копії вироку. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. 
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті. 
Суддя         ОСОБА_1